ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 596/348/21	Головуючий у 1-й інстанції Митражик Е.М. 	
Провадження № 22-ц/817/956/21 	Доповідач - Бершадська Г.В.	
Категорія - 310020000   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Бершадська Г.В. 
суддів -  Гірський Б. О., Хома М. В., 
з участю секретаря - Панькевич Т.І. 

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 29 червня 2021 року (ухвалене суддею Митражик Е.М., повний текст якого складено 05 липня 2021 року) у цивільній справі № 596/348/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей -

В С Т А Н О В И В:
       В березні 2021 року ОСОБА_1 через свого представника звернулась в суд з вказаним позовом.
       В обґрунтування позову вказала, що 28.02.2001 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб, від якого в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 син ОСОБА_4 . Діти проживають разом з матір`ю в Бельгії у АДРЕСА_1 , та перебувають на її утриманні. Старша дочка ОСОБА_3 хоч і досягла повноліття, однак зарахована на навчання для отримання ступеня бакалавра англійської мови в університеті прикладних наук Томаса Мора (Бельгія), тому потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання. 
       На підставі наведеного просила стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 5000 грн. та на утримання повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку із навчанням в розмірі 5000 грн. щомісячно до досягнення нею 23-річного віку. 
       Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 29 червня 2021 року         позов ОСОБА_1 задоволено частково.
       Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 12 березня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття і на утримання повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з її навчанням в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 12 березня 2021 року та до закінчення нею навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею 23-річного віку. В задоволенні решти позовних вимог-відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
       Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подала через представника апеляційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невірне застосування норм матеріального права та неповне дослідження доказів і неналежну їх оцінку, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення її позовних вимог у повному обсязі.
       Вказує, що відповідач є молодим і працездатним, доказів того, що за станом здоров`я він не може працювати ним не надано, що свідчить про його можливість працювати та надавати матеріальну допомогу своїм дітям.
       Зазначає, що оскільки повнолітня дочка ОСОБА_5 навчається то відповідно вона потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, а відповідач повинен таку надавати. Вважає, що призначений судом розмір аліментів не може задовольнити потреби дітей.
        ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права і невірне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину на період її навчання та зменшити розмір аліментів на неповнолітнього сина до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
       Вказує про те, що судом не врахованого його можливості надавати таку допомогу. Зазначає, що він має на утриманні ще двох дітей від іншого шлюбу, у зв`язку з чим ніде не працює і займається вихованням дітей, а матеріально забезпечує сім`ю його дружина.
       Від представника позивача — адвоката Кметика В.С. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.
        ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.
       Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають.
       Судом встановлено, що рішенням Гусятинського районного суду Тернопільскій області від 02.10.2014 року (справа №596/1967/14-ц) шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.7). 
       Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (а.с.8,9).
       Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої міським головою м. Мехелен Бельгія від 29.12.2020 року, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно проживають за адресою: АДРЕСА_1 , Бельгія з матір`ю ОСОБА_7 (а.с.11). 
        ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зарахована та є студентом Університету прикладних наук Томаса Мора (Бельгія) на навчальний рік 2020/21 (а.с.12-13).
        ОСОБА_2 на даний час не працює та має інших неповнолітніх дітей – ОСОБА_8 , 2019 року народження та ОСОБА_9 , 2013 року народження.
       Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконує свій батьківський обов`язок утримувати неповнолітню дитину ОСОБА_4 , а повнолітня ОСОБА_3 є студенткою Університету прикладних наук Томаса Мора (Бельгія), а тому потребує матеріальної допомоги.
       Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
       Щодо стягнення аліментів на неповнолітнього ОСОБА_4 колегія суддів зазначає наступне.
       Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
       За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).
       За змістом частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
       Згідно з положеннями частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
       Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
       Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: із 1 січня 2021 року - 2395 грн; із 1 липня 2021 року - 2510 грн; із 1 грудня 2021 року - 2618 грн. 
       Судом першої інстанції стягнуто на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1500 грн, що є більшим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку
       Згідно статей 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
       Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 
       Статтею 12 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
       Суд належним чином дослідив обставини справи, зокрема те, що відповідач не працевлаштований, має на утриманні неповнолітніх дітей, та дійшов обгрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1500 грн щомісячно. Такий розмір стягнення за даних обставин не буде надмірним тягарем для відповідача. 
       В той же час, позивач стверджуючи про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі не подала доказів на підтвердження майнового становища відповідача та можливості сплачувати 5000 грн. на утримання неповнолітньої дитини, а також необхідності таких витрат з врахуванням рівного обов`язку батьків щодо утримання дітей. 
       Зокрема не подано суду належних та допустимих доказів на підтвердження розміру доходів відповідача, наявності у нього прав на рухоме та нерухоме майно, здійснення ним витрат у значних сумах, з яких можна було б встановити, що станом на момент вирішення спору судом першої інстанції він мав можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі в якому просить позивач.
       Критичній оцінці підлягають доводи апеляційної скарги про те, що відповідач є молодим і працездатним, доказів того, що за станом здоров`я він не може працювати ним не надано, що свідчить про його можливість працювати та надавати матеріальну допомогу своїм дітям в значно більшому розмірі, оскільки вони не свідчать про те, що відповідач за своїм майновим станом може виплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі в якому просить позивач.
       За вказаних обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції щодо розміру аліментів на неповнолітнього сина.
       Щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з її навчанням, колегія суддів зазначає наступне.
       Згідно статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
       Згідно частини першої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.
       Враховуючи викладене, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
       Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Крім того, при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати, зокрема, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. 
       В свою чергу, до позовної заяви позивачем не додано жодного доказу, який свідчив про здійснення нею оплати навчання спільної з відповідачем доньки. Матеріали справи не містять доказів про те, за якою формою навчається повнолітня донька сторін, вартість навчання, розмір стипендії.
       Позивачем не надано доказів на підтвердження понесених витрат по забезпеченню мінімальних потреб дітей, зокрема проживання, харчування, придбання одягу, придбання необхідних речей для навчання, в тому числі комп`ютерної техніки, канцелярії, підручників, додаткових витрат на проїзд до місця навчання. Також, жодною із сторін не надано доказів на підтвердження того, що за рахунок бюджету (університету) не забезпечується життєво необхідних мінімальних потреб. 
       Позивачем не подано доказів про свій матеріальний стан, який би давав можливість оцінити доходи позивача по відношенню до доходів відповідача.
       Доводи апеляційної скарги позивача про те, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки на період навчання в розмірі 5000 грн не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи та суперечать поданим відповідачем доказам.
       В той же час колегія суддів апеляційного суду критично оцінює і доводи апеляційної скарги відповідача про те, що судом не врахованого його можливості надавати таку допомогу.
       Враховуючи встановлені судом обставини щодо доходу відповідача, зважаючи на рівність обов`язку батьків по утриманню дитини, працездатний вік відповідача, який не заважає останньому отримувати достатній дохід, колегія суддів, виходячи з принципу співмірності забезпечення прав дитини, доходить висновку, що розмір аліментів, який стягнутий судом першої інстанції, є таким, що не перевищує фінансову спроможність відповідача.
       Повнолітня ОСОБА_3 є студенткою Університету прикладних наук Томаса Мора (Бельгія), у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 1000 грн.
       При цьому доводи відповідача про те, що судом не врахованого його можливості надавати таку допомогу спростовуються змістом рішення суду першої інстанції.
       Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.
       Колегія суддів зазначає, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. 
       Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.
       Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Згідно положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони в межах ними понесених.
       Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -
П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.
       Рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 29 червня 2021 року залишити без змін.
       Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
       Повний текст постанови складено 13 жовтня 2021 року.

Головуючий                                                                Бершадська Г.В.
Судді:                                                                        Гірський Б.О.
                                                                               Хома М.В.