06.12.21
22-ц/812/2207/21

Єдиний унікальний номер судової справи:2-5046/11
Провадження №22-ц/812/2207/2021 

Постанова
Іменем України
06 грудня 2021 року                         м. Миколаїв                 Справа № 2-5046/11
Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Самчишиної Н.В.,
суддів: Лисенка П.П., Серебрякової Т.В.,
із секретарем судового засідання – Біляєвою В.М.,
за участі: представника стягувача ТОВ «ФК «Геліос» -Ткаченко О.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС» на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2021 року, постановлену за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС» (далі ТОВ «ФК «ГЕЛІОС») про виправлення помилки у виконавчому листі, виданого за рішенням суду в цивільній справі за позовом ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

установив:
У серпні 2021 року ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» звернулося до суду з заявою про виправлення помилки у виконавчому листі, виданого за рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 листопада 2020 року по справі №2-5046/11.
В обґрунтування поданої заяви зазначено, що 16 листопада 2020 року Центральним районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» заборгованість за кредитним договором у сумі 801 200 грн. 87 коп., з яких: заборгованість по сплаті процентів –128 075 грн. 57 коп., заборгованість по кредиту –620 689 грн. 66 коп., пеня за несвоєчасну сплату процентів–15 617 грн. 50 коп., пеня за несвоєчасну сплату кредиту–12 818 грн. 14 коп., штраф за ненадання документів –24 000 грн. та судові витрати в сумі 1 820 грн.
09 серпня 2021 року на адресу ТОВ «ФК «Геліос» надійшов виконавчий лист по справі, але сума до стягнення зазначена невірно.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2021 року в задоволенні заяви відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні заяви про виправлення помилки у виконавчому листі, суд першої інстанції виходив з того, що на час видачі виконавчого листа 18 березня 2021 року - зазначена у ньому сума до стягнення повністю відповідала резолютивній частині постанови Миколаївського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року, яка на той час набула законної сили і виконання рішення суду не було призупинено судом касаційної інстанції.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки зазначення суми стягнення у виконавчому листі № 2-5046/11, виданому Центральним районним судом м. Миколаєва 18 березня 2021 року - не містить помилок, допущених при його оформленні або видачі.
В зв`язку з подальшим скасуванням судом касаційної інстанції вказаної постанови суду апеляційної інстанції - стягувач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання вказаного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - в установленому законом порядку.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права, просило ухвалу скасувати та прийняти рішення, яким задовольнити заяву про виправлення помилки в виконавчому листі в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, розглянув справу в строк, що перевищує 10 днів, належним чином не повідомив позивача про призначене судове засідання та позивач станом на 01 жовтня 2021 року не отримав належним чином засвідчену копію оскаржуваної ухвали.
Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач не звертався із заявою про видачу виконавчого листа після винесення постанови Миколаївським апеляційним судом від 03 лютого 2021 року. 17 лютого 2021 року позивач оскаржив в касаційному порядку цю постанову суду апеляційної інстанції, тоді як суд з власної ініціативи підготував виконавчий лист на виконання оскаржуваного позивачем рішення 18 березня 2021 року, який надіслав на адресу позивача лише 06 серпня 2021 року, тобто не перевіривши, що рішення суду апеляційної інстанції було скасовано. Позивач звернувся з заявою про видачу виконавчого листа 21 липня 2021 року тобто після винесення постанови Верхового Суду від 14 липня 2021 року.
Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому статтею 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надійшло.
Відсутність відзиву на апеляційну скаргу, згідно з положеннями частини 3 статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні представник ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» Ткаченко О.М. підтримала апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити заяву про виправлення помилки у виконавчому листі.
Боржник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.
Керуючись положеннями частини другої статті 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, що не з`явилась, яка належним чином повідомлена про судове засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника стягувача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень та судовий контроль за їх виконанням відбувається у порядку та в спосіб перебачений розділом VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» та розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України.
Відповідно до положень частини третьої статті 432 ЦПК України суд розглядає заяву (про виправлення помилки у виконавчому документі) в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.
За змістом статей 128, 130 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками, які направляються рекомендованим листом з повідомленням про вручення фізичним особам, які не мають статус підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, та вручаються їм під розписку.
Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка – повідомлення –завчасно (частина 5 статті 128 ЦПК України).
Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду (частина 2 статті 130 ЦПК України).
Таким чином, про належне повідомлення особи про час і місце розгляду справи у даному випадку може свідчити лише розписка.
Як встановлено матеріалами справи суд першої інстанції зазначених вимог процесуального закону щодо належного повідомлення учасника справи ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» не дотримався, оскільки в матеріалах справи наявні копії повідомлень учасників справи про розгляд справи (а.с.96 т.4), проте матеріали справи не містять розписок, зокрема учасника справи – ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» про одержання таких судових повісток (повідомлень) з поміткою про дату вручення, що свідчить про не належне повідомлення заявника про дату, час і місце розгляду справи. Отже, ухвалюючи судове рішення у справі, суд першої інстанції зазначені вимоги законодавства до уваги не взяв, розглянувши справи за відсутності ТОВ «ФК «ГЕЛІОС», щодо якого відсутні докази належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, суд розгляд справи не відклав, причини його неявки в судове засідання не з`ясував, чим порушив право зазначеного товариства на участь у судовому розгляді, не забезпечив йому можливості надати суду докази та навести доводи, чим порушив вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою. 
З огляду на наведене оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав порушення процесуального права щодо не належного повідомлення ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» про дату, час і місце засідання суду з ухваленням нового судового рішення. 
Колегією суддів апеляційного суду встановлені такі обставини.
Так, рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 листопада 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» заборгованість за кредитним договором № №23/030/08-ZKLN від 24 березня 2008 року у сумі 801 200 грн. 87 коп., з яких: заборгованість по сплаті процентів – 128 075 грн. 57 коп., заборгованість по кредиту – 620 689 грн. 66 коп., пеня за несвоєчасну сплату процентів – 15 617 грн. 50 коп., пеня за несвоєчасну сплату кредиту–12 818 грн. 14 коп., штраф за ненадання документів –24 000 грн. та судові витрати в сумі 1820 грн. (а.с. 159-167, т.3).
21 грудня 2020 року на адресу Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява представника ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» Свинар М.Ю. про видачу виконавчого листа по справі №2-5046/11 (а.с.235-236, т.3).
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 листопада 2020 року змінено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» заборгованість за кредитним договором № №23/030/08-ZKLN від 24 березня 2008 року у сумі 290 956 грн. 02 коп., з яких: заборгованість по сплаті процентів – 128 075 грн. 57 коп., заборгованість по кредиту – 110 444 грн. 84 коп., пеня за несвоєчасну сплату процентів – 15 617 грн. 50 коп., пеня за несвоєчасну сплату кредиту–12 818 грн. 14 коп., штраф за ненадання документів – 24 000 грн., а також судові витрати у сумі 655, 20 грн. (а.с.224-232 т.3).
Відповідно до ст. 384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
18 березня 2021 року Центральним районним судом м. Миколаєва на виконання вказаного судового рішення оформлено та видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» заборгованості за кредитним договором № №23/030/08-ZKLN від 24 березня 2008 року у сумі 290 956 грн.. 02 коп., з яких: заборгованість по сплаті процентів –128 075 грн. 57 коп., заборгованість по кредиту – 110 444 грн. 84 коп., пеня за несвоєчасну сплату процентів–15 617 грн. 50 коп., пеня за несвоєчасну сплату кредиту–12 818 грн. 14 коп., штраф за ненадання документів –24 000 грн. 00 коп., а також судові витрати у сумі 655,20 грн.
Постановою Верховного Суду від 14 липня 2021 року - постанову Миколаївського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року скасовано. Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 листопада 2020 року - залишено в силі.
Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що зазначення суми стягнення у виконавчому листі № 2-5046/11, виданому Центральним районним судом м. Миколаєва 18 березня 2021 року - не містить помилок, допущених при його оформленні або видачі.
Апеляційний суд з таким в исновком погоджується, оскільки він відповідає встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
Відповідно до положень статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. 
Звертаючись до суду із заявою про виправлення помилки у виконавчому листі, заявник посилався на ту обставину, що 09 серпня 2021 року на адресу ТОВ «ФК «Геліос» надійшов виконавчий лист по справі виданий 18 березня 2021 року, але сума до стягнення зазначена невірно. 
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відсутні підстави для виправлення помилки у виконавчому листі.
Так, підставою для видачі 18 березня 2021 року виконавчого листа за заявою ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» про видачу виконавчого листа по справі (датована 15 грудня 2020 року та надійшла до районного суду 21 грудня 2020 року) стала постанова Миколаївського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року. При цьому посилання позивача на те, що такий виконавчий лист було надіслано на адресу стягчувача лише 06 серпня 2021 року та з заявою про видачу виконавчого листа позивач звернувся 21 липня 2021 року, тобто після винесення постанови Верхового Суду від 14 липня 2021 року, на думку колегії суддів, не є підставою для виправлення помилки у виконавчому листі, оскільки не спростовують зазначені підстави видачі виконавчого документу на час його оформлення та видачі 18 березня 2021 року. Більш того, колегія суддів звертає увагу на те, що додана до апеляційної скарги ксерокопія заяви представника ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» Олійник А.О. з фіскальним чеком від 21 липня 2021 року про видачу виконавчого листа по справі №2-5046/11, матеріали даної цивільної справи не містять.
Щодо доводів апеляційної скарги відносно допущеної Центральним районним судом м. Миколаєва помилки у виконавчому листі в частині сум присуджених до стягнення, колегія зазначає наступне. У випадку, якщо виконавчий лист виданий (виготовлений) на підставі рішення суду, яке в подальшому було скасоване тощо, стягувач або боржник можуть скористатися правом, наданим їм статтею 432 ЦПК України, та звернутися до суду із заявою про визнання його таким, що не підлягає виконанню.
За таких обставин, висновки суду про відсутність підстав для виправлення помилки у виконавчому листі, відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на наявних у справі доказах.
Між тим, відповідно до пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права. 
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що обставини судом першої інстанції встановлені правильно, але допущено порушення норм процесуального права щодо належного повідомлення про розгляд справи заявника, а тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у виправленні помилки у виконавчому листі.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).
Оскільки за наслідками розгляду апеляційної скарги рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні заяви стягувача про виправлення помилки у виконавчому документі, судові витрати покладаються на позивача, відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України.
Керуючись статтями 367, 376, 382, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС» задовольнити частково.
Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС» про виправлення помилки у виконавчому листі по справі № 2-5046/11.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України.

Головуючий                                                                Н.В. Самчишина

Судді:                                                                П.П. Лисенко

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 07 грудня 2021 року.