КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
                                                                                        Справа № 369/5896/21
                                                                                                                                       Апеляційне провадження
                                                                                                                               № 33/824/4438/2021
ПОСТАНОВА
 
4 жовтня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ,  за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
                                                                     встановив:
 
постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2021 року закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
            На вказану постанову судді 20 вересня 2021 року ОСОБА_1 направив до Києво-Святошинського районного суду Київської області апеляційну скаргу, в якій заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови він не отримав, з її змістом ознайомився 16 вересня 2021 року на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, у якому вона оприлюднена 15 вересня 2021 року, тому останній день подачі апеляційної скарги, на його думку, є 26 вересня 2021 року.
            Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, вважаю, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга  підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
За загальним правилом, пропущений процесуальний строк підлягає поновленню, якщо причини його пропущення є поважними.
З матеріалів справи та змісту апеляційної скарги вбачається, що судовий розгляд 30 серпня 2021 року відбувався за участі захисника ОСОБА_1 - адвоката Лущина О.О., отже захисник, а відтак і ОСОБА_1 були обізнані про результати судового розгляду.
Доводи апеляційної скарги, що суд видалився у нарадчу кімнату та повідомив захиснику, що постанова буде виготовлена протягом 10 днів, тоді вони і дізнаються її результат, належними доказами не підтверджені.
За змістом Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат є 
фахівцем у галузі права, а відтак обізнаний із нормами права, які регламентують порядок та строки подачі апеляційної скарги на постанову судді суду першої інстанції.
Матеріали справи не містять звернення захисника Лущина О.О. до Києво-Святошинського районного суду Київської області з приводу повідомлення результатів розгляду справи стосовно ОСОБА_1 , не надані такі звернення і до апеляційної скарги.
Разом з тим, апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 направив до суду 20 вересня 2021року, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження. 
Доводи ОСОБА_1 , наведені в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, є необґрунтованими та не відповідають положенням ст. 294 КУпАП, які не передбачають, що строк на апеляційне оскарження постанови судді обраховується з моменту оприлюднення постанови у Єдиному державному реєстрі судових рішень або вручення копії постанови особі.
ОСОБА_1 був обізнаний про день та час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно нього, його захисник брав участь у судовому розгляді, а відтак ОСОБА_1 був обізнаний з прийнятим судовим рішенням та мав можливість подати апеляційну скаргу у визначені Законом строки, враховуючи нетривалий строк, встановлений законодавцем для оскарження постанови судді.
Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди зобов`язанні вказувати підстави, на які вони посилаються як на підставу поновлення строку.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд його справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено й в статті 129 Конституції України.
В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).
Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі  «Пономарьов проти України»).
Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьєв проти України).
            Аналізуючи обставини, наведені у клопотанні  ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 30 серпня 2021 року, вважаю, що вони не є обґрунтованими, так як  ОСОБА_1 повинен був та мав можливість з`ясувати результати розгляду справи, яка стосувалася його особисто, та подати апеляційну скаргу у 
строки, визначені Законом.
            Виходячи з вищевикладеного, клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 30 серпня 2021 року задоволенню не підлягає.
Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
            За таких обставин, апеляційна скарга підлягає поверненню  ОСОБА_1 .
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя
 
постановив:
 
відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2021 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Апеляційну скаргу повернути  ОСОБА_1 .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                        І.М. Рейнарт