ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2021 року          м.Дніпро         Справа №  908/3323/20
Центральний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді:  Верхогляд Т.А. (доповідач)                                                                         
суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.,
при секретарі судового засідання: Колесник Д.А.
представники сторін у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином;
розглянувши апеляційну скаргу Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" на ухвалу  господарського суду Запорізької  області від 12.08.2021 року  (повний текст складено 12.08.2021 року)  у справі  № 908/3323/20 (суддя Сушко Л.М.)
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Геокс”, 01004, м. Київ, вул. Крутий Узвіз, 6/2-А 
про вжиття заходів щодо забезпечення позову у справі №908/3323/20
кредитор   Товариство з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Геокс”, 01004, м. Київ, вул. Крутий Узвіз, 6/2-А
боржник   Державне підприємство “Дослідне господарство “Таврія” Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, 72242, с. Таврія Веселівського району Запорізької області, вул. Центральна, 6, код ЄДРПОУ 00853323
розпорядник майна - Рудий Андрій Миколайович, вул. Тернопільська, буд. 18/2, кв. 102, м. Хмельницький, Україна, 29000,-

ВСТАНОВИВ:
          Ухвалою господарського суду  Запорізької  області від 12.08.2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Геокс” про вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів у справі №908/3323/20 - задоволено.
          Заборонено органам державної реєстрації, державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам, визначених Законом України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань”, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, іншим акредитованим суб`єктам, всім районним державним адміністраціям, посадовим особам, які виконують функції державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вносити зміни до відомостей про юридичну особу відносно Державного підприємства “Дослідне господарство “Таврія” Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, 72242, с. Таврія Веселівського району Запорізької області, вул. Центральна, 6, код ЄДРПОУ 00853323, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо керівника юридичної особи або відомостей про керівника юридичної особи, зміни фізичних осіб або зміни відомостей про фізичних осіб-платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі, підписувати договори тощо, зміни фізичних осіб або зміни відомостей про фізичних осіб-платників податків, які мають право подавати документи для державної реєстрації зміни складу засновників (учасників) або зміни відомостей про засновників (учасників) юридичної особи.
          Ухвала мотивована положеннями статті 40  Кодексу України з процедур банкрутства.
          Суд зазначив, що захід забезпечення вимог кредиторів, який просить вжити заявник, є співмірним й адекватним заходом забезпечення вимог кредиторів, оскільки всі активи Державного підприємства “Дослідне господарство “Таврія” Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України повинні бути збережені, знаходитися у власності боржника та мають бути задіяні для виконання головної мети при проведенні процедури банкрутства залежно від її подальшої стадії: або бути залученими для функціонування та відновлення платоспроможності боржника, або бути реалізованими, грошові кошти від чого спрямовуються на задоволення кредиторських вимог боржника.
          Суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Геокс” та її задоволення з метою забезпечення збереження майна боржника та забезпечення вимог кредиторів у даній справі, на підставі ч. 1 ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства.
          Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції,  Сільськогосподарське Товариство з обмеженою відповідальністю “Батьківщина” звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.
          В апеляційній скарзі зазначає на порушення судом норм процесуального права. 
          Зокрема, апелянт зазначає, що:
-  у даній справі з 20.01.2021 року введено процедуру розпорядження майном боржника;
- суд надав незаконну перевагу одному з кредиторів без з`ясування позиції інших кредиторів чи власника майна – Національної академії аграрних наук України, яку не повідомляли, ні про розгляд клопотання, ні про прийняте рішення;
- на час прийняття оскаржуваної ухвали у суду першої інстанції були наявні усі правові підстави для закриття провадження у справі у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства;
- відповідно до п. 7.5. Статуту Державного підприємства '“Дослідне господарство “Таврія”  питання призначення, звільнення, відсторонення та інші дії щодо керівника відноситься по виключної компетенції Національної академії аграрних наук України, як засновника та органу правління боржника, а суд оскаржуваною ухвалою від 12.08.2021 року у справі №908/3323/20 вийшов за межі наданих йому повноважень та перебрав на себе повноваження засновника - Національної академії аграрних наук України, забороняючи проводити відповідні дії щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу відносно Державного підприємства “Дослідне господарство “Таврія” Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо керівника юридичної особи або відомостей про керівника юридичної особи, зміни фізичних осіб або зміни відомостей про фізичних осіб-платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі, підписувати договори тощо, зміни фізичних осіб або зміни відомостей про фізичних осіб - платників податків, які мають право подавати документи для державної реєстрації зміни складу засновників (учасників) або зміни відомостей про засновників (учасників) юридичної особи.
          Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.
          Учасники провадження у справі не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку повноважних представників.
          Враховуючи повідомлення апеляційним судом усіх учасників справи про час та місце судового засідання, приписи ч.ч. 11-13 ст. 270 ГПК України, а також те, що явка представників сторін в судове засідання апеляційним судом не визнавалася обов`язковою, а їх неявка  не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутності представників сторін.
       Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:
           Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
           Згідно з ч.6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". 
                 З матеріалів оскарження ухвали вбачається, що з заявою про вжиття заходів забезпечення позову до суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Геокс”, яке подало у справу про банкрутство заяву про визнання його кредиторських вимог.
          Заява обґрунтована тим, що на підприємстві розпочато збір врожаю, що за своєю природою є ліквідаційною масою. Досягти відновлення діяльності підприємства вдалося завдяки звільнення адміністрації складу підприємства та залучення до роботи нових працівників. Вжиття судом заходів забезпечення позову необхідно для забезпечення в майбутньому вимог кредиторів, оскільки колишні працівники підприємства ОСОБА_1 (був юристом та в.о.керівника), Щетінін С.В. (був заступником керівника), ОСОБА_2 (був головним агрономом та в.о. керівника) шляхом обману вчиняють спроби відновити ОСОБА_1 на посаді керівника. Невжиття судом заходів забезпечення  вимог кредиторів в майбутньому може привести до порушення  прав та законних інтересів боржника або кредиторів.
          Заборона органам державної реєстрації, державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам, визначених Законом України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань”, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, іншим акредитованим суб`єктам, всім районним державним адміністраціям, посадовим особам, які виконують функції державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вносити зміни до відомостей про юридичну особу відносно Державного підприємства “Дослідне господарство “Таврія” Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, 72242, с. Таврія Веселівського району Запорізької області, вул. Центральна, 6, код ЄДРПОУ 00853323, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо керівника юридичної особи або відомостей про керівника юридичної особи, зміни фізичних осіб або зміни відомостей про фізичних осіб-платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі, підписувати договори тощо, зміни фізичних осіб або зміни відомостей про фізичних осіб-платників податків, які мають право подавати документи для державної реєстрації зміни складу засновників (учасників) або зміни відомостей про засновників (учасників) юридичної особи, на думку заявника, буде  гарантувати  збереження майна боржника та гарантування інтересів усіх кредиторів.
          Правовою підставою для задоволення заяви ТОВ “Торговий дім “Геокс” зазначив положення ст.ст.136, 137 ГПК України.
         Частинами 1, 2 ст.136 ГПК  України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
          Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду.
            Відповідно до ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;  забороною відповідачу вчиняти певні дії;
            У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
            Адекватність заходу про забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.
           Заходами забезпечення позову є тимчасове обмеження прав особи тією мірою та таким чином, як це необхідно для збереження в період розгляду справи можливості безперешкодного виконання рішення суду в разі задоволенню позову.
           Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
           Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.
       У даній справі Товариство з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Геокс” звернулось не з позовом, а з заявою про визнання грошових вимог до боржника. Отже, застосовувати положення згаданих норм  Господарського процесуального кодексу України у суду підстав не було.
          Положення ч.1 ст.40 Кодексу України з процедур банкрутства, на яку послався суд в оскаржуваній ухвалі, передбачають, що  господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.
          Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди арбітражного керуючого правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.
                  За змістом вказаної норми заходи забезпечення вимог кредиторів  стосуються обмеження боржника вчиняти певні дії або утриматись від їх вчинення.
                   У даному випадку суд вийшов за межі наданих йому повноважень та перебрав на себе повноваження засновника боржника — Національної академії аграрних наук України щодо питання призначення, звільнення, відсторонення та інших дій щодо керівника Державного підприємства “Дослідне господарство “Таврія” Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України. 
          Вжиті судом заходи не відповідають завданню господарського судочинства у даній справі, жодним чином не сприятимуть збереженню ліквідаційної маси банкрута, про що вказує суд. Доводи суду безпідставні та не мотивовані.
          За викладених обставин оскаржувана ухвала підлягає скасуванню. Апеляційну скаргу слід задовольнити, як таку, що спростовує висновки суду першої інстанції.
          Керуючись ст.ст. 269, 275, 277, 281, 284 Господарського процесуального кодексу України суд, -
 ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу задовольнити.
          Ухвалу  господарського суду Запорізької  області від 12.08.2021 року у справі №908/3323/20 скасувати.
          У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Геокс” про вжиття заходів щодо забезпечення  позову у справі №908/3323/20 відмовити.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
          Повний текст постанови складено та підписано 10.12.2021 року.
          Головуючий суддя                                                                Т.А. Верхогляд  

          Суддя                                                                                       Л.М. Білецька

          Суддя                                                                                       Ю.Б. Парусніков