ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1096/21 Справа № 216/3013/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сидорак В.В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко  Н. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

24 вересня 2021 року                                                                м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участі ОСОБА_1 , апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 червня 2021 року, якою 
ОСОБА_1 , який народився  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:
Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 гривні.
Згідно з оскаржуваної постанови, 15 травня 2021 року, о 04 годині 55 хвилин, в Центрально-Міському районі, м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по вулиці Свято-Миколаївська, біля будинку № 15, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки Infiniti FX 30D, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова. Від проходження огляду для встановлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager» та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Правопорушення зафіксовано на нагрудні відеореєстратори поліцейських АЕ 00101, АЕ 00143 та АЕ 00007. Своїми діями водій  ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
       В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Так, апелянтом указується на те, що він їхав в автомобілі д.н.з. НОМЕР_1 проте відмовився від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння, оскільки не керував автомобілем, що може підтвердити свідок ОСОБА_2 , який перебував за кермом.
        ОСОБА_1 вказує на те, що той факт, що він перебував на водійському сидінні, куди пересів після виходу водія з автомобілю щоб налаштувати прибори, та знаходився там під час коли автомобіль стояв і прибули поліцейські ніяким чином не підтверджують факт саме керування ним транспортним засобом. 
       Апелянтом звертається увага на те, що письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не вказують на те, що він керував автомобілем, а лише засвічують факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. 
       За твердженням ОСОБА_1 єдиним доказом у справі є відеозапис, однак на ньому не зафіксовано моменту керування автомобілем, а міститься лише відмова від проходження огляду на стан сп"яніння.
       Разом з тим, указується у скарзі на те, що ОСОБА_1 неофіційно працює водієм на будівництві та накладене на нього адміністративне стягнення, поставить його сім`ю у скрутне матеріальне становище.
       В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу, просив задовольнити скаргу з підстав, наведених в апеляційній скарзі.
       Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши її доводи з наявними в матеріалах справи доказами, приходить до такого висновку. 
       Доводи апеляційної скарги про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, є неспроможними.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
       Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
       Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
       Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 410594, складеним уповноваженою особою патрульної поліції з дотриманням вимог ст. 254-256 КУпАП, направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від до КП "КБППД ДОР" від 15.05.2021, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які засвідчили, кожен окремо, що в їх присутності водій автомобіля Infiniti, державний номерний знак НОМЕР_1 , від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, відеозаписом з нагрудної камери посадової особи поліції управління патрульної поліції, згідно якого саме ОСОБА_1 перебував за кермом зазначеного транспортного засобу, а також іншими фактичними даними у справі.         
       Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та доведеності його вини у його вчиненні.
       Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.
       Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що автомобілем керував його тверезий друг, який залишив салон автомобілю під час спілкування з патрульними поліцейськими, а також в частині того, що він пересів за кермо автомобіля задля налаштування панелі приборів, спростовується наявними в матеріалах справи доказами та були предметом дослідження в суді першої інстанції, з наданням їм відповідної оцінки, яку апеляційний суд вважає неупередженою. 
        Окрім того, за клопотанням сторони захисту суд першої інстанції допитав свідків як і ОСОБА_5 так і ОСОБА_2 та на думку апеляційного суду дійшов об`єктивного висновку, що їх покази суперечать матеріалам справи та встановленим фактичним обставинам. 
       Апеляційний суд, співставивши докази у справі, в їх сукупності, розцінює позицію ОСОБА_1 про те, що він пересів на водійське місце з пасажирського, як спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності. 
       Доводи захисту про те, що свідки не вказують на факт керування ОСОБА_1 автомобілем, а вказують лише його відмову від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, є неспроможними, оскільки пояснення містять вказівку "водій автомобіля", а тому сумніви у об`єктивності показів свідків відсутні.
       Яких-небудь інших доводів, які б свідчили про необґрунтованість висновку суду в апеляційній скарзі не приведено, як і не зазначено учасниками у судовому засіданні апеляційного суду.
       За таких обставин, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом.
       При апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.
       Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції – без змін.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, –
       
П О С Т А Н О В И В:
       
       Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 
       Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 червня 2021 року щодо  ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського
       апеляційного суду Н.В. Коваленко