Ухвала
іменем України
12 жовтня 2021 року
м. Київ
справа №761/28676/21
провадження №51-4535ск21
Верховний Суд  колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
вивчивши касаційну скаргу прокурора  ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 10 вересня 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження, 
встановив: 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 вересня 2021 року відмовлено                                 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду                  м. Києва від 20 серпня 2021 року, якою задоволено клопотання представника                   ОСОБА_5 – адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва                   від 28 липня 2016 року у кримінальному провадженні  № 42014000000001025, на підставі ч. 4 ст. 399 КПК у зв`язку з тим, що скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказує на те, що ухвала слідчого судді про скасування арешту майна з урахуванням висновку  Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від  23 травня 2018 року (справа № 243/6674/17) підлягає апеляційному оскарженню. 
Перевіривши доводи, наведені у касаційній скарзі та дослідивши надані до неї судові рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний розгляд справи, а у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України).
Ухвала слідчого судді не є судовим рішенням, що відповідно до                              ст. 424 КПК може бути оскаржене в касаційному порядку, а тому доводи касаційної скарги прокурора щодо незаконності, ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 серпня 2021 року судом касаційної інстанції не перевіряються.
Щодо доводів касаційної скарги прокурора про істотні, на його думку,  порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закон, колегія суддів зазначає наступне.
Положеннями ст. 174 КПК передбачено, що арешт майна може бути скасовано під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що                              в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Цією нормою не передбачено можливості оскарження                           в апеляційному порядку рішення слідчого судді про скасування арешту майна.   
У ст. 309 КПК визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, до числа яких ухвала слідчого судді про скасування арешту майна не відноситься.
Оскарження таких рішень в апеляційному порядку кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Таким чином, висновок апеляційного суду в оскаржуваній ухвалі про те, що ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 серпня 2021 року про скасування арешту майна не підлягає оскарженню                                     в апеляційному порядку ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.
Посилання прокурора в касаційній скарзі на висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від  23 травня 2018 року                            (справа № 243/6674/17-к) є безпідставним, оскільки  у цьому висновку йдеться про можливість оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчих суддів, які не передбачені КПК, тоді як у цій справі слідчий суддя розглянув клопотання й ухвалив рішення відповідно до положень ст. 174 КПК. 
З урахуванням наведеного, підстав для задоволення касаційної скарги прокурора колегія суддів не вбачає.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 10 вересня 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді :

ОСОБА_1                           ОСОБА_2                                  ОСОБА_3