Ухвала                                                               
 
08 листопада2021року
м. Київ
 
справа № 522/23674/16
провадження № 61-9266св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Яремка В. В., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Юридичний департамент Одеської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
треті особи: Акціонерне товариство «Скай Банк», ОСОБА_4 , Кредитна спілка «Україна»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Скай Банк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2019 року у складі судді Шенцевої О. П. та постанову Одеського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року у складі колегії суддів: Сегеди С. М., Гірняк Л. А., Цюри Т. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Юридичного департаменту Одеської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Акціонерне товариство «Скай Банк» (далі - АТ «Скай Банк»), ОСОБА_4 , Кредитна спілка «Україна» (далі - КС «Україна»), про скасування рішень про державну реєстрацію, визнання недійсним договорів купівлі-продажу.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що  09 серпня та 06 вересня 2006 року між ним та     КС «Україна» укладені договори пайового внеску, за умовами якого він надав спілці внесок у розмірі 2 005 604,11 грн. Відповідно до зазначених договорів пайового внеску кредитна спілка мала нараховувати йому дохід у 27 % річних щомісячно на суму внесків. Проте відсотки йому нараховані не були, у зв`язку з чим виникла заборгованість. 
 
08 вересня 2006 року на забезпечення виконання зобов`язань за вказаними договорами пайового внеску між ним та КС «Україна» укладений нотаріально посвідчений договір іпотеки, за умовами якого іпотекодавець передав йому в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , яка належить спілці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу                       від 06 листопада 2002 року.
 
30 жовтня 2008 року КС «Україна», без його, як іпотекодержателя, письмового дозволу та у порушення вказаного договору іпотеки, отримала свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення офісу № 550, загальною площею 411,9 кв. м на АДРЕСА_1 . Вважав, що за зазначеним договором іпотека поширюється і на частину приміщення офісу № 550, яка була приєднана до вказаної квартири, оскільки такий об`єкт після реконструкції є єдиним цілим. 
 
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2009 року              у справі № 2-7914/09, до пункту 6 договору іпотеки від 08 вересня 2006 року внесені зміни у частині його предмета, а саме: нежитлові приміщення офісу № 550 «літера А», що знаходяться на АДРЕСА_1 , та складаються в цілому              з приміщень літери «А», загальною площею 411,9 кв. м.
 
23 червня 2009 року на підставі договору іпотеки від 08 вересня 2006 року та рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2009 року у справі № 2-7914/09 за ним зареєстровано право власності на нежитлові приміщення офісу, площею      411,9 кв. м, за адресою АДРЕСА_1 .
 
Після реєстрації права власності, 10 грудня 2009 року він уклав договір купівлі-продажу від з ОСОБА_4 , який зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 30 грудня 2009 року. 
 
18 вересня 2010 року ОСОБА_4 уклав договір іпотеки з Пат «Регіон Банк». 
 
У квітні 2016 року він випадково дізнався, що нежитлові приміщення офісу, площею 411,9 кв. м, за адресою    АДРЕСА_1 , продаєтьсяОСОБА_6 та ОСОБА_2 . 
 
З матеріалів кримінального провадження стало відомо, що реєстрація права власності на ім`я ОСОБА_6 відбулася на підставі Свідоцтва про право власності за № НОМЕР_1 , видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради 04 листопада             2003 року, із посиланням на розпорядження Жовтневої районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради від 16 жовтня 2003 року за № 539. 
 
На запит Одеської місцевої прокуратури № 3 Юридичний департамент Одеської міської ради листом від 19 квітня 2016 року № 67-пр/вих. повідомив, що в архіві юридичного департаменту Одеської міської ради відсутні відомості про відповідне свідоцтво про право власності на об`єкт нерухомого майна, що належить                ОСОБА_6 
 
КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації» технічний паспорт від 07 липня 2003 року на нежилі приміщення 2 поверху та мансарди за вказаною адресою на ім`я ОСОБА_6 не видавало, в архівних матеріалах відсутня його копія та відомості про реєстрацію права власності. 
 
Вважає, що право власності на спірне приміщення перейшло до ОСОБА_6 незаконним шляхом на підставі підроблених документів, тому це є підставою для скасування у судовому порядку рішень державних реєстраторів та приватного нотаріуса стосовно реєстрації та усіх наступних переходів прав власності. 
 
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 , з урахуванням уточнених вимог, просив визнати незаконною підставу для виникнення права власності за ОСОБА_6 на нежитлові приміщення другого поверху та мансарди загальною, площею 411,9 кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом скасування підстави внесення запису - рішення державного реєстратора Рубан Майї Олександрівни Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 20 серпня 2015 року, індексний номер: 23818133, про державну реєстрацію права власності та проведеного державним реєстратором Одеського міського управління юстиції Заяць Костянтином Вікторовичем запису про державну реєстрацію права власності від 17 серпня                 2015 року № 10876334, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 707570851101; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 21 березня 2016 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 предметом якого є нежилі приміщення другого поверху та мансарди, загальною площею 411,9 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Саганович О. Ю., зареєстрований у реєстрі за № 107; скасувати рішення реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Саганович О. Ю. про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 , індексний номер: 28851431                           від 21 березня 2016 року, номер запису про право власності: 13793985; скасувати відомості, внесені до реєстру речових прав на нерухоме майно 31 березня 2016 року державним реєстратором Одеського міського управління юстиції Фариною Ліною Василівною, індексний номер рішення: 29043517, про закриття об`єкта нерухомого майна у зв`язку із його поділом на три приміщення; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 29 листопада 2017 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 предметом якого є нежилі приміщення, загальною площею                   552,1 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Груєвою О. В., зареєстрований у реєстрі за № 12657; встановити порядок виконання рішення суду, відповідно до якого це рішення, у разі набрання ним законної сили,                   є підставою для скасування реєстрації права власності за ОСОБА_3 на нежилі приміщення, загальною площею 552,1 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно визначеного на цей час порядку щодо скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
 
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2019 року                                 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
 
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 не мав законних підстав для надання в іпотеку АТ «Скай Банк» нежитлових приміщень офісу № 550, літ. «А», загальною площею 411,9 кв. м, основною - 286,4 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , АТ «Скай Банк» не має законних підстав для прийняття цього майна в іпотеку та забороняти відчуження цього нерухомого майна, яке є предметом договору іпотеки від 18 вересня 2010 року № 06-1-05-47/з-2.                          У зв`язку з тим, що підстави набуття права власності позивача на нежилі приміщення офісу № 550 скасовані рішеннями суду у справі № 2-2518/11, то він не                                є заінтересованою особою, тому що не є стороною оспорюваних договорів купівлі-продажу і жодних законних прав у разі визнання їх недійсності і застосування наслідків недійсності у нього не виникає.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції виходив із того, що при укладенні договору іпотеки від 08 вересня 2006 року позивач не міг не знати, що майно, яке є предметом іпотеки, вже реконструйовано під офіс, має два поверхи замість одного, значно збільшено його площу, так як реконструкція згідно                   з Актом прийняття в експлуатацію об`єкта почалась ще 25 серпня 2004 року,                          а закінчилася 16 листопада 2006 року. З цих підстав, твердження ОСОБА_1 , що реконструкція іпотечного майна проводилась без узгодження з ним, не відповідає дійсності та спростовується відповідними фактами. 
 
Відповідно до судових рішень у справі № 2-2581/11 позивачу не належить на праві власності нежитлове приміщення офісу за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 411,9 кв. м, основною - 159,8 кв. м. Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2009 року у справі № 2-7914/09 за позовом ОСОБА_1 до КС «Україна» про внесення змін до договору іпотеки, які стосуються предмета іпотеки; стягнення заборгованості за договорами додаткового пайового внеску шляхом визнання права власності на іпотечне майно; визнання права власності на майно; зобов`язання зареєструвати право власності скасовано, справу призначено до розгляду.
 
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2016 року у справі             № 2-2518/11 у задоволені позову ОСОБА_1 до КС «Україна», ПАТ «Регіон-Банк» (AT «Скай Банк») про визнання нежилого приміщення офісу об`єктом договору іпотеки від 08 вересня 2006 року; внесення змін до пункту 6 договору іпотеки; стягнення заборгованості, шляхом визнання права власності на нерухоме майно, відмовлено. Зустрічний позов КС «Україна» до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів додаткового пайового внеску від 09 серпня 2006 року та 06 вересня 2006 року та договору іпотеки від 08 вересня 2006 року задоволено.
 
Проте рішенням Апеляційного суду Одеської області від 29 червня 2017 року у справі № 2- 2518/11 рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2016 року змінено, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, зустрічний позов                           КС «Україна» задоволено частково.
 
Разом з тим, постановою Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі                            № 2-2518/11 рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2016 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 та у задоволені зустрічного позову  КС «Україна» відмовлено.
 
Отже, судовим рішенням у справі № 2-2581/11 встановлено, що ОСОБА_1 не належить на праві власності нежитлове приміщення офісу № 550.
Підстави набуття права власності ОСОБА_1 на нежилі приміщення офісу № 550 на АДРЕСА_1 , скасовані рішеннями суду у справі                             № 2-2518/11, він не є заінтересованою особою, тому що не є стороною оспорюваних договорів купівлі-продажу і жодних законних прав у разі визнання їх недійсності                     і застосування наслідків недійсності у нього не виникає.
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційних скарг, позиції інших учасників справи
 
У червні 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , АТ «Скай Банк» подали до Верховного Суду касаційні скарги на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду              від 28 квітня 2021 року, в якій просять скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. У своїй касаційних скаргах заявники посилаються на те, що суди                                    в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц; постановах Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі № 643/18839/13-ц, від 23 січня 2019 року у справі             № 643/12557/16-ц, від 13 березня 2019 року у справі № 643/19761/13-ц, від 19 квітня 2018 року у справі № 161/3376/17, від 04 липня 2018 року у справі № 335/640/15-ц; постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-1193цс15, від 05 жовтня 2016 року у справі № 6-1582цс16, від 06 липня 2016 року у справі               № 6-1213цс16.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 21 липня 2021 року відкрито касаційне провадження     у справі, витребувано матеріали цивільної справи, надано строк для подання відзивів на касаційні скарги.
 
28 жовтня 2021 року справа надійшла до суду касаційної інстанції.
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом  ОСОБА_1 до Юридичного департаменту Одеської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Акціонерне товариство «Скай Банк», ОСОБА_4 , Кредитна спілка «Україна», про скасування рішень про державну реєстрацію, визнання недійсним договорів купівлі-продажу, за касаційними скаргами представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Скай Банк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року призначити до судового розгляду на 17 листопада               2021 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	О. В. Ступак    	
 	І. Ю. Гулейков     В. В. Яремко