КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
справа № 755/16323/19
провадження № 22-ц/824/14147/2021 
 
06 жовтня 2021 року                                                                                                   м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача Кирилюк Г.М.,
суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А. 
при секретарі Гайворонському В. М.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Желудкова Владислава Володимировича на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року в складі судді Гончарука В.П.,
 
встановив:
 
09.10.2019 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
26.12.2019 ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року  зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів залишено без розгляду.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року  позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК  України.
В поданій  апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Желудков В.  В. просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року  про залишення  без розгляду справи за  позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, направити справу для продовження розгляду до суду першої  інстанції. 
Посилається  на  помилковість  висновків суду  першої  інстанції,  що  позивач та його представник були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи 21.10.2020, 02.12.2020 та 02.02.2021,  проте не з`явилися в судові засідання та не надали докази, які підтверджують поважність причин їх неявки. Матеріали справи не містять доказів  на  підтвердження отримання ними  судових повісток або їх повернення  з відповідною відміткою про причини невручення.
У  відзиві на апеляційну  скаргу   ОСОБА_2 просить  залишити  апеляційну  скаргу без розгляду. 
Свої  доводи мотивує тим, що  в провадженні Дніпровського  районного  суду  м. Києва  (суддя  Гончарук  В. П.)  перебувала також справа  №755/3324/20  за позовом  ОСОБА_2 до  ОСОБА_1   та зустрічним позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2    про     визначення  місця проживання   їх сина.  В судовому  засіданні  при розгляді  даної справи  19.01.2020  представник  Желудков В. В.   дізнавався про  дату розгляду справи  №755/16323/19, яку призначили на  02.02.2021. В судовому  засіданні  19.02.2021  останньому секретарем  суду  було  повідомлено  про  залишення  позову  про стягнення  аліментів без розгляду.   ОСОБА_1   мала   всі шанси  ознайомитися з датою   та результатами  розгляду справи  у приміщенні  Дніпровського   районного  суду  м. Києва, коли притягалась   до  адміністративної відповідальності за невиконання  материнських  обов`язків. 
Крім цього, 04.08.2021  адвокат Желудков  В. В.  на  засіданні  Київського  апеляційного  суду  по справі  №755/3324/20 надав документи про  зміну   прізвища  ОСОБА_1 на  ОСОБА_1 , а тому  під час  ознайомлення  13.08.2021 зі справою №755/16323/19 та у своїй апеляційній  скарзі   не  мав жодних  повноважень на це,   адже мав ордер   від  неіснуючої на той  момент людини,  а тому  за  ч.2 ст.362  ЦПК  України його  апеляційна  скарга  має бути залишена  без розгляду. 
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат   Желудков   В. В. апеляційну скаргу підтримав  та просив її задовольнити.
Відповідач  ОСОБА_2 просив  залишити апеляційну  скаргу  без розгляду. 
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Залишаючи вказану  позовну  заяву без розгляду  суд  першої інстанції  виходив з того, що   належним чином  повідомлена  позивачка та її представник  не  з`явились в судові  засіданні, призначені  на  21.10.2020,  02.12.2020, 02.02.2021, не  надали доказів, що  підтверджують   поважність  даної неявки,  про  вказані  судові  засідання  були повідомлені  належним чином.  
Апеляційний суд  не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він не ґрунтується на нормах процесуального права та наявних матеріалах справи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, діюча норма процесуального законодавства передбачає право суду залишити позов без розгляду у разі повторної неявки належним чином  повідомленого позивача в судове засідання, якщо він не повідомив про причини неявки або від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
Порядок виклику та вручення судових повісток визначено у статтях 128, 130 ЦПК України.
В   матеріалах справи відсутні дані про те, що позивач або її  представник належним чином  повідомлялися судом   про  судові засідання,  призначені  на  21.10.2020,   02.12.2020,    02.02.2021, оскільки даних про належне їх  повідомлення матеріали справи не містять.
З огляду на  відсутність  доказів  належного повідомлення позивача про розгляд справи 21.10.2020,   02.12.2020,    02.02.2021,  а отже  і відсутність повторності неявки належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для залишення позову   ОСОБА_1  без розгляду на підставі п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.
Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradellev. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).
Доводи відповідача в тій частині, що  представник позивачки повідомлявся  про  судове засідання, призначене   на   02.02.2021,  за  відсутності відповідних  доказів  про це,  а також доказів  повідомлення   позивача про  судове  засідання   02.12.2020,   не  можуть  бути підставою  для   відмови в задоволенні  апеляційної  скарги. 
Так обставина,  що  у зв`язку з  реєстрацією  шлюбу  06 липня  2021  року  ОСОБА_1 змінила  прізвище на  " ОСОБА_1 ", а в ордері     від 11.08.2021  зазначено  її прізвище " ОСОБА_1 ",  не  може   бути підставою  для висновку, що  апеляційну  скаргу   подано   особою,  яка не  має  процесуальної дієздатності, або  підписана  особою, яка не  має право  її підписувати.  
Питання  поновлення  строку  на  апеляційне  оскарження  судом вирішено  в ухвалі    від 09 вересня  2021  року,  правові підстави для   постановлення  іншого  судового  рішення  судом апеляційної  інстанції з цього питання  відсутні. 
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи викладене, апеляційний суд  дійшов висновку, що ухвала про залишення позову без розгляду постановлена судом з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України апеляційний суд
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу  представника ОСОБА_1 - адвоката Желудкова Владислава Володимировича задовольнити.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року скасувати, справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів направити до Дніпровського районного суду м. Києва для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови  складено  06 жовтня 2021  року. 
 
Суддя-доповідач:                                                             Г. М. Кирилюк
 
Судді:                                                                                І. М. Рейнарт                                
                                                                      
                                                                                          Т. А. Семенюк