ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року	Львів	Справа № 380/3353/21 пров. № А/857/14194/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.
суддів Сеника Р.П., Хобор Р.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року у справі № 380/3353/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-
суддя в 1-й інстанції Братичак У.В.,
час ухвалення рішення 14.05.2021,
місце ухвалення рішення не зазначено,
дата складання повного тексту рішення не зазначено,-

                                                      В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі – апелянт, ВЧ НОМЕР_1 , відповідач) та просив:
- визнати протиправними дії відповідача Військової частини НОМЕР_1 у відношенні до позивача ОСОБА_1 щодо невірного нарахування індексації грошового забезпечення у період з 01 січня 2016 року по 15 липня 2019 року; 
- зобов`язати відповідача Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь позивача ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за  період з 01 січня 2016 року по 15 липня 2019 року з урахуванням січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців, з урахуванням виплаченої суми.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 у справі №380/2536/20 військова частина НОМЕР_1 виплатила йому індексацію грошового забезпечення за період з січня 01.01.2016 по 15.07.2019 у розмірі 4503,21 грн.. Проте позивач вважає, що відповідач невірно нарахував суми індексації, оскільки застосував базовий місяць для розрахунку січень 2016 року, а також березень 2018 року, оскільки базовими місяцями для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців, повинні бути січень 2008 року та березень 2018 року, водночас всі інші місяці у даному проміжку часу не можуть бути базовими для нарахування індексації, позаяк у проміжку січня 2008 року по березень 2018 року посадові оклади військовослужбовців, з яких вираховується індексація залишилися незмінними.
Позивач вважає, що під час нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року слід застосовувати базовий місяць січень 2008 року.
Що стосується періоду з 01 березня 2018 року по 15 липня 2019 року, позивач зазначає, що військова частина НОМЕР_1 вірно обрала базовий місяць березень 2018 року, однак нарахування індексації грошового забезпечення за цей період здійснювалося невірно, без виплати фіксованої величини індексації, оскільки внаслідок невірного визначення місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін, сума індексації ОСОБА_1 за березень 2018 року - жовтень 2019 року була виплачена у значно нижчих розмірах. Водночас зазначає, що при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року з урахування базового місяця січня 2008 року, починаючи з березня 2018 року повинна враховуватись фіксована величина індексації, а тому розрахунки проведені військовою частиною НОМЕР_1 є невірними.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14.05.2021 адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо проведення нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з врахуванням базового місяця січня 2016 року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), а в період з 01.03.2018 року по 15.07.2019 року із застосуванням березня 2018 року, як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Не погодившись із прийнятим рішенням, ВЧ НОМЕР_1 оскаржила його в апеляційному порядку, вважає що таке рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, без встановлення усіх обставин справи.

Апеляційну скаргу мотивовано зокрема тим, що 04 травня 2020 року Львівським окружним адміністративним судом було винесено рішення у справі № 380/2536/20, яким зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 15.07.2019. 
Апелянт звертає увагу суду на те, що військовою частиною НОМЕР_1 було належним чином виконано зазначене рішення суду, шляхом встановлення базових місяців у відповідності до вимог чинних нормативно-правових актів та проведення нарахування і виплати даної індексації на картковий рахунок позивача. Зазначає, що під час нарахування та виплати індексації грошового забезпечення було обрано базовими місяцями - січень 2016 року та березень 2018 року, що підтверджується розрахунком суми коштів, необхідних для виконання рішення суду по справі ОСОБА_1 .. Базові місяці були обрані у зв`язку з ти, що відповідно до рішення Міністра оборони України від 31.12.2015 року № 248/3/1/1150 в грудні 2015 року військовослужбовцям Збройних Сил України здійснено суттєве підвищення рівня доходів військовослужбовців за рахунок збільшення розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, зокрема премії (у відсотковому та абсолютному значенні) та щомісячної додаткової винагороди (в абсолютному значенні, оскільки нараховувалась в тому числі і від премії) для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям в січні 2016 року за грудень 2015 року та з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».
Апелянт вважає, що ним цілком законно і правомірно застосовано саме січень 2016 року та березень 2018 року для нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , а тому підстави для перерахунку суми виплаченої індексації грошового забезпечення позивачу відсутні.
Також вважає безпідставними висновки суду першої інстанції щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок виплаченої індексації ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 15.07.2019 з урахуванням вимог абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, оскільки згідно довідки про нараховане грошове забезпечення позивача індексація грошового забезпечення нараховувалась та виплачувалась з грудня 2018 року по момент звільнення з військової служби (15.07.2019). При цьому базовим місяцем при нарахування індексації грошового забезпечення позивачу став березень 2018 року.
Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив, що вимоги апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки під час нарахування індексації, військова частина НОМЕР_1 визначила неправильний базовий місяць для здійснення таких розрахунків, внаслідок чого сума виплаченої індексації виявилась значно меншою, аніж повинна була бути у дійсності.
Позивач зазначає, що не заперечує той факт, що березень 2018 року є базовим для нарахування індексації. Водночас вважає, що січень 2016 року не може бути базовим місяцем, та таким повинен був бути січень 2008 року, оскільки підвищення посадових окладів військовослужбовцям Міністерства оборони України до грудня 2015 року (дата набрання чинності постанови КМУ №1013) відбулось відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Однак вказаний нормативний документ втратив чинність 01.03.2018 па підставі Постанови Кабінету міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (відповідно до вимог якої законодавчо відбулось чергове підвищення посадових окладів військовослужбовцям Міністерства оборони України). Відтак базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації є лютий 2008 року, тобто місяць наступний за місяцем набрання чинності Постанови КМУ від 07.11.2007 №1294. а саме з січня 2008 року.
Таким чином вважає, що відповідач хоч і виконав рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 травня 2020 року та нарахував і виплатив індексацію грошового забезпечення, однак сума такої індексації є значно нижчою, аніж повинна була бути виплачена, оскільки відповідач обрав невірний місяць для здійснення нарахування індексації.
Також позивачем не заперечується, що у березні 2018 року було підвищено грошове забезпечення ОСОБА_1 , однак вважає, що сукупний розмір грошового забезпечення у березні 2018 року в порівнянні із лютим 2018 року, не перевищив розмір індексації нарахований у даному місяці, а тому суд першої інстанції дійшов вірних висновків зазначивши про те, що військова частина повинна нарахувати та вплатити  індексацію за період з 01.03.2018 по 15.07.2019 з урахуванням базового місяця – березень 2018 року.
Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. 

Апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та зазначає наступне.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка знаходиться на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 , на момент звільнення займав посаду механіка-водія групи регламенту та ремонту технічного відділу.
Наказом командира 57 авіаційної бази (регламенту, ремонту, зберігання та утилізації авіаційної та спеціальної техніки) від 01.07.2019 №6-РС прапорщика ОСОБА_1 ,  механіка-водія групи регламенту та ремонту технічного відділу, було звільнено з військової служби у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я) відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
15.07.2019 року, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №149, ОСОБА_1 було виключено із списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.
Станом на день виключення ОСОБА_1 із списків особового складу військової частини, з останнім не було проведено розрахунків щодо нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 у справі №380/2536/20 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.01.2016 року по 15.07.2019 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 15.07.2019 року з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні інших позовних вимог – відмовлено.
На виконання рішення суду від 04.05.2020 у справі №380/2536/20 Військова частина НОМЕР_1 нарахувала та виплатила ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у сумі 4503,21 грн..
Відповідно до розрахунку суми коштів, необхідних для виконання рішення суду по справі ОСОБА_1 , на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 у справі №380/2536/20, сума невиплаченої індексації за період з 01.01.2016 по 30.11.2018 становить 4503,21 грн. Базовим місяцем при нарахуванні індексації для розрахунку суми індексації ОСОБА_1 був січень 2016 року, березень 2018 року.
Вважаючи протиправними дії відповідача, щодо невірного нарахування та виплати індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 15.07.2019 (не застосовано базовий місяць січня 2008 року та березня 2018 року), позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі суд першої інстанції виходив зокрема з того, що визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яка вперше відбулась у січні 2008 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018, у зв`язку з прийняттям наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 № 90 «Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України».
Підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців за період з січня 2008 року по березень 2018 року, що є підставою для встановлення іншого базового місяця для проведення індексації, не відбувалося, а відтак суд погодився із доводами позивача, що саме січень 2008 року, а не січень 2016 року, є базовим місяцем для нарахування індексації його грошового забезпечення (до березня 2018).
Суд також вважав, що відповідач у межах спірних правовідносин безпідставно оминув норми абзацу третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078 в частині вирішення питання про наявність підстав для виплати позивачу індексації його грошового забезпечення у місяці підвищення доходу (березень 2018 року), не встановив, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу позивача суму індексації, що склалася у місяці підвищення такого доходу, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по листопад 2018 року. 
Оскільки при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивачу відповідачем неправильно встановлено базовий місяць січень 2016, суд дійшов висновку, що у спірний період позивачу нарахування індексації здійснювалось у занижених розмірах.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону № України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі – Закон № 2232-ХІІ) військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язана із захистом Вітчизни. У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до положень статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі також - Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів (абзац перший частини першої).
До складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (частина друга).
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Індексація грошового забезпечення військовослужбовцям здійснюється в порядку та розмірах, установлених законодавством (частина третя).
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (надалі також - Закон № 1282-ХІІ).
Положеннями статті 1 Закону № 1282-XII передбачено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно зі статтею 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Тобто, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.
Положеннями статті 4 Закону № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
В силу статті 6 Закону № 1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Так, Порядок № 1078 визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
У зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови №   1013, яка набрала чинності з 15.12.2015 та підлягала застосуванню з 01.12.2015, істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення.
Серед іншого, внесеними змінами передбачено ряд новел в порядку проведення індексації грошових доходів населення. Зокрема, якщо раніше базовим місяцем вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати), то після прийняття Постанови № 1013 від 09.12.2015 місяцем підвищення став місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного грошового утримання, стипендій, виплат із соціального страхування (пункт 5 Порядку № 1078). Крім того, якщо раніше базовий місяць (місяць підвищення) визначався в разі коли зросла зарплата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати, то після внесення змін - тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад).
В редакції Постанови № 1013 пункт 5 Порядку № 1078 викладено у такій редакції:
«У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу…».
Таким чином, починаючи з 01.12.2015 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник, в тому числі військовослужбовець.
Наведене підтверджується роз`ясненнями Мінсоцполітики, наданими Департаменту фінансів Міністерства оборони України листом від 08.08.2017 № 78/о/66-17.
Водночас, слід зазначити, що відповідні зміни до Порядку № 1078 були внесені Постановою № 1013.
Пунктом 1 Постанови № 1013 передбачено підвищення з 01.12.2015 посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та деяких інших працівників.
При цьому підвищення окладів не стосувалось військовослужбовців. Тобто, Постановою № 1013 були підвищені оклади майже в усіх галузях бюджетної сфери (за винятком працівників 1-3-го тарифних розрядів за ЄТС), окрім окладів у складі грошового забезпечення військовослужбовців.
Зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулась лише з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №   704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (надалі також – Постанова № 704), якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Це стало підставою для зміни місяця підвищення (базового місяця) в цілях нарахування індексації військовослужбовцям з січня 2016 року на березень 2018 року.
Відтак, з прийняттям Постанови № 1013, якою було змінено порядок проведення індексації, тобто з 01.12.2015 і включно до 01.03.2018, посадові оклади військовослужбовців не змінилися.
Власне, саме на вказаному вище наголошує позивач, зазначаючи, що оскільки розмір окладу позивача за посадою залишався на тому ж рівні, відповідач неправомірно розрахував індексацію за період з 01.01.2016 до 28.02.2018 з урахуванням базового місяця січень 2016 року.
Проте таке твердження є безпідставним, оскільки згідно з пунктом 3 Постанови №   1013:
«Міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.
Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078».
Отже, вказаною постановою Уряд фактично запропонував в грудні 2015 року підвищити зарплати працівникам бюджетної сфери за рахунок збільшення посадових окладів (тарифних ставок) та підвищення постійних складових зарплати, з тією метою, щоб з січня 2016 року розпочати заново обчислювати індекс споживчих цін для проведення індексації.
Тобто Постановою № 1013 не лише істотно змінено порядок проведення індексації доходів населення починаючи з 01.12.2015, але й визначено місяць (січень 2016 року), з якого в подальшому необхідно відштовхуватись для проведення індексації.
Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне наголосити також на тому, що відповідно до частини 6 статті 5 Закону № 1282-ХІІ та абзацу 11 пункту 6 Порядку № 1078 проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік, що також свідчить про надання законодавцем виключних дискреційних повноважень саме роботодавцеві в частині нарахування та виплати індексації.
Як зазначалося вище, законодавчо визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (ст. 9 Закону № 2011-ХІІ).
Статтею 2 Закону № 1282-ХІІ, статтею 9 Закону № 2011-ХІІ, пунктом 2 Порядку № 1078 передбачена індексація саме грошового забезпечення військовослужбовців, а не посадового окладу, як зазначив в позові позивач і з доводами якого погодився суд першої інстанції.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції послався на положення абзаців 1 - 5 пункту 5 Порядку № 1078, відповідно до яких у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Даний пункт викладений у редакції, чинній з 15 грудня 2015 року.
До 15.12.2015 року абзаци 1- 4 пункту 5 Порядку № 1078 були викладені в наступній редакції.
У разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
У разі коли підвищення розмірів мінімальних соціальних гарантій, зазначених в абзаці першому цього пункту, не супроводжується зростанням грошових доходів громадян, передбачених пунктом 2 цього Порядку, грошові доходи індексуються на загальних підставах відповідно до пунктів 1-1 і 4 цього Порядку.
У разі коли грошовий дохід з урахуванням суми підвищення менше суми грошового доходу з урахуванням індексації до його підвищення, у базовому місяці сума загального доходу визначається з таким розрахунком, щоб сума грошового доходу з урахуванням індексації не перевищувала загального доходу до його підвищення. Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів наведено в додатку 4 до цього Порядку.
Місяць, в якому відбувається підвищення грошових доходів працівників у зв`язку із розширенням зони обслуговування, збільшенням обсягу робіт, суміщенням професій (посад), виконанням обов`язків тимчасово відсутнього працівника, оплатою за роботу за сумісництвом на одному підприємстві, в установі, організації, а також за рахунок збільшення розміру премії, не вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації (у разі, коли не відбувається підвищення тарифної ставки (окладу).
Тобто в чинній редакції Порядку № 1078, на відміну від редакції до 15.12.2015 року, відсутнє таке поняття як «базовий місяць» для розрахунку індексації.
Тому і його застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин, які виникли після 15.12.2015 року, безпідставне.
До того ж, зобов`язання відповідача при розрахунку індексації за період січня 2016 року – лютого 2018 року застосувати січень 2008 року як базовий безпідставне, оскільки до 15.12.2015 року діяв інший механізм визначення та обрахунку індексації.
Аналіз редакції пункту 5 Порядку № 1078, а особливо його 1 – 5 абзаців свідчить про те, що значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення тарифних окладів (стипендій), для обрахунку приймається за 1 або 100 відсотків лише коли таке підвищення відбулося після 15.12.2015 року або після цієї дати.
Прийняття підвищення тарифних окладів (стипендій), яке сталося до 15.12.2015 року, за 1 або 100 відсотків порушує таку складову верховенства права, як принцип правової визначеності, та суперечить положенням частини 1 статті 58 Конституції України, згідно якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Тому у відповідача були відсутні підстави для застосування для обрахунку індексації позивачу січня 2008 року як базового місяця.
З огляду на викладене, здійснюючи нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 28.02.2018 на виконання рішення суду у цій справі, відповідач діяв правомірно та з дотриманням вимог чинного законодавства. 
Відтак, рішення суду першої інстанції про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) підлягає скасуванню.

Щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 15.07.2019 суд зазначає таке.
Ураховуючи те, що підвищення посадового окладу позивача з березня 2018 року відбулося у зв`язку із прийняттям Постанови № 704, якою змінено (підвищено) розміри окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців, саме березень 2018 року в контексті застосування у спірних правовідносинах норми абзацу першого пункту 5 Порядку № 1078 є місяцем підвищення доходів позивача, а тому значення індексу споживчих цін у цьому місяці приймається за 1 або 100 відсотків.
Визначення березня 2018 року як місяця підвищення доходів позивача у межах цієї справи не є спірним.
Згідно із абзацом другим пункту п`ятого Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Водночас, відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, з квітня 2018 року по листопад 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%.
Разом з цим, у контексті спірних правовідносин необхідно звернути увагу на те, що питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано абзацами третім, четвертим, шостим пункту 5 Порядку № 1078.
Так, відповідно до абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суми індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Отже, для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) необхідно враховувати дві складові: розмір підвищення грошового доходу особи та суму індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу і встановлювати, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу особи суму індексації, що склалася у місяці його підвищення.
Так, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, то індексація не нараховується; якщо ж розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. При цьому, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 Порядку № 1078.
Разом з цим, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що відповідно до вимог Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078 обов`язок визначення розміру підвищення грошового доходу працівника та суми індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу, а також встановлення факту перевищення розміру підвищення грошового доходу працівника над сумою індексації, що склалася у місяці його підвищення з метою вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу покладається безпосередньо на роботодавця.
Таким чином відповідач з березня 2018 року врахував лише норми абзаців першого, другого пункту 5 Порядку № 1078, згідно з якими у разі підвищення тарифних ставок (окладів) значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Саме тому з урахуванням зазначених норм відповідач не нараховував та не виплачував позивачу індексацію грошового забезпечення за вказаний період.
Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що відповідач у межах спірних правовідносин безпідставно оминув норми абзацу третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078 в частині вирішення питання про наявність підстав для виплати позивачу індексації його грошового забезпечення у місяці підвищення доходу (березень 2018 року), не встановив, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу позивача суму індексації, що склалася у місяці підвищення такого доходу, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по листопад 2018 року.
Відтак не може братися до уваги нарахування та виплати індексації грошового забезпечення в період з грудня 2018 року по липень 2019 року, оскільки відповідачем не нараховано індексацію грошового забезпечення за попередній період відповідно до вимог Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078, не зазначено конкретних сум нарахування та не надано доказів виплати таких сум.
Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.03.2018 по 15.07.2019 - із застосуванням березня 2018 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Порядку № 1078, з урахуванням раніше виплачених коштів, є правильним.

З врахуванням вказаного аналізу законодавства та матеріалів справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно частин першої та другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене та зважаючи на помилковість висновків суду першої інстанції щодо підставності застосування січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації позивачу грошового забезпечення (базового місяця) та наявності підстав для перерахунку індексації за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, безпідставне застосування терміну «базовий місяць» для спірних правовідносин, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати спірне рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 317, 321, 325, 370 КАС України, суд -

                                                 П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду  від 14 травня 2021 року  у справі № 380/3353/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.
Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 15 липня 2019 року.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 15 липня 2019 року із застосуванням березня 2018 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення.
В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	Р. П. Сеник 	
 	 	Р. Б. Хобор  	
Повне судове рішення складено 25 листопада 2021 року