УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 337/3528/19
провадження № 51-1021ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінально суду 
у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого  ОСОБА_4  на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 04 листопада 2021 року,
встановив:
Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_4 встановлено графік ознайомлення із матеріалами кримінального провадження.
Не погодившись із цим рішенням суду обвинувачений ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 04 листопада 2021 року відмовлено 
у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на вищевказану ухвалу. 
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що обвинувачений не погоджується з ухвалою апеляційного суду від 04 листопада 2021 року та просить її скасувати.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 
1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
У ч. 2 ст. 392 КПК визначено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Згідно з частиною 4 статті 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, зокрема, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Саме цими нормами процесуального закону й керувався апеляційний суд, постановляючи рішення від 04 листопада 2021 рокуза апеляційною скаргою ОСОБА_4 .
Як убачається зі змісту касаційної скарги та долученої до неї копії оскарженого судового рішення, до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява обвинуваченого  ОСОБА_4 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 
(справа № 337/3528/19).
Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_4 встановлено графік ознайомлення із матеріалами кримінального провадження.
Тобто, суд першої інстанції забезпечив право засудженого на ознайомлення 
з матеріалами кримінального провадження.
Разом з тим,  ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції.
Зі змісту ухвали апеляційного суду вбачається, що, ухвалюючи рішення про відмову 
у відкритті провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4 , суд виходив з того, що вона подана на судове рішення, яке не підлягає оскраженню в апеляційному порядку.
Така позиція узгоджується з приписами КПК та усталеною судовою практикою Верховного Суду, зокрема, викладеною в ухвалах від 15 квітня 2019 року у справі 
№ 639/7625/17 та 26 липня 2021 року у справі № 640/3033/17.
Отже, враховуючи вищевказані положення кримінального процесуального закону, 
а також те, що місцевий суд в межах своєї компетенції реалізував право обвинуваченого на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, то апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_4  слід відмовити.
Інші доводи ОСОБА_4 , що не стосуються оскарженого судового рішення, Суд не бере до уваги, а вимоги, викладені у прохальній частині касаційної скарги, зокрема, щодо встановлення належного графіку та умов для ознайомлення з матеріалами судової справи, а також нагляду за законністю ухвалених рішень у кримінальному провадженні щодо нього, виходять за межі повноважень суду касаційної інстанції, передбачених 
ст. 436 КПК.
Крім того, доводи обвинуваченого про те, що суддя Запорізького апеляційного суду ОСОБА_5 не мав права постановляти ухвалу від 04 листопада 2021 року щодо нього, оскільки він уже ухвалював рішення в цьому кримінальному провадженні 
є неспроможними, зважаючи на те, що у касаційній скарзі не вказано жодних даних щодо порушення суддею приписів ст. 76 КПК про недопустимість повторної участі судді 
в кримінальному провадженні.
На підставі наведеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
 
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 04 листопада 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                                 ОСОБА_2                                                  ОСОБА_3