УХВАЛА

04 листопада 2021 року 
Київ
справа №640/6655/20
адміністративне провадження №К/9901/37849/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Желєзного І.В.,
суддів: Берназюка Я.О.,  Коваленко Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариство по газопостачанню та газифікації «Лубнигаз»
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року  
у справі № 640/6655/20             
за позовом Публічного акціонерного товариство по газопостачанню та газифікації «Лубнигаз» 
до Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг, 
третя особа: Міністерство енергетики та вугільної промисловості України 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
У березні 2020 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Лубнигаз» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг, третя особа - Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23 листопада 2018 року №1503 «Щодо заборони ПАТ «Лубнигаз» проводити об`єми використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов при здійсненні комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами».
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 травня 2021 року позов задоволено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року  апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 травня 2021 року  скасовано та прийнято постанову, якою позов залишено без розгляду.
18 жовтня  2021 року  позивачем направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року  у справі № 640/6655/20.
Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам ст. 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) колегія суддів приходить до висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Приписами пп. 1-4 ч. 4 ст. 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
У разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 4 ст. 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі п. 2 ч. 4 ст. 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у ч. ч. 2 і 3 ст. 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на правову позицію Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 26 червня 2018 року у справі №473/653/17, оскільки в такій відсутні висновки щодо порушення строку на звернення до суду із позовом та застосування ч. 2 ст. 122 КАС України.
Розгляд цієї справи у суді першої інстанції відбувався за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
При касаційному оскарженні судових рішень у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження скаржник повинен обґрунтувати підстави для відкриття касаційного провадження відповідно до ч. 4 ст. 328 та п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Однак, у касаційній скарзі не обґрунтовано наявності підстав касаційного оскарження згідно з ч. 4 ст. 328 КАС України  та виняткових обставин передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Відповідно до ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 330 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу, а саме така касаційна скарга залишається без руху.
Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків касаційної скарги особі, яка її подала, шляхом надання до суду обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження згідно з ч. 4 ст. 328 КАС України та виняткових обставин передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
У випадку неусунення недоліків касаційної скарги, така буде повернута особі, яка її подала, відповідно до п. 1 ч.4 ст. 169 та ч. 2 ст. 332 КАС України. 
Керуючись ст. ст. 169, 328, 330, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Залишити без руху касаційну скаргу Публічного акціонерного товариство по газопостачанню та газифікації «Лубнигаз» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року  у справі № 640/6655/20 за позовом Публічного акціонерного товариство по газопостачанню та газифікації «Лубнигаз»  до Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг, третя особа: Міністерство енергетики та вугільної промисловості України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Надати скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач                                                                                              І. В. Желєзний
Судді                                                                                                                   Я. О. Берназюк
                                                                                                                                                                                                               Н. В. Коваленко