Постанова
іменем України
 
10 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 757/2480/21-к
провадження № 51-3281км21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
 
головуючого                                                ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 ,
прокурора                                                    ОСОБА_5 ,
захисника                                                     ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі – САП) на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 6 квітня 2021 року, якою було закрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини.
Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ухвалою від 25 січня 
2021 року частково задовольнив скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах 
ОСОБА_7 , зобов`язав Генерального прокурора розглянути клопотання 
від 6 січня 2021 року та за результатом розгляду прийняти процесуальне рішення, яким зобов`язати підпорядкованих прокурорів Департаменту 
міжнародно-правового співробітництва та повернення активів Офісу 
Генерального прокурора провести перевірку законності дій детективів Національного антикорупційного бюро України та прокурорів САП за фактом оголошення ОСОБА_7 у міжнародний розшук у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52018000000000913 від 21 вересня 2018 року.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, прокурор звернувся до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду зі скаргою на зазначену ухвалу суду першої інстанції.
Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду ухвалою від 6 квітня 2021 року закрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора САП на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року.
Вимоги та узагальнені доводи касаційної скарги особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 6 квітня 2021 року та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
На обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , передбачене ч. 3 
ст. 27, ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України, відповідає умові, визначеній у 
п. 2 ч. 5 ст. 216 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), отже, на підставі ст. 33-1, ч. 1 ст. 306 КПК кримінальне провадження підсудне Вищому антикорупційному суду, тому апеляційна скарга на зазначену ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва підлягала розгляду саме в Апеляційній палаті Вищого антикорупційного суду.
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання про передачу кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду, а також підтримав доводи своєї касаційної скарги, просив скасувати ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 6 квітня 2021 року та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Захисник ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання та касаційної скарги прокурора.
Мотиви Суду
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до вимог ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судових рішень у межах касаційної скарги.
Зі змісту ст. 370 КПК, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним 
є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права 
з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим 
є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За правилами ч. 3 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» систему судоустрою складають місцеві суди, апеляційні суди та Верховний Суд.
Крім того, для розгляду окремих категорій справ на виконання цього Закону 
в системі судоустрою діють вищі спеціалізовані суди. Такий статус має Вищий антикорупційний суд відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд».
З дня початку роботи Вищого антикорупційного суду, тобто із 5 вересня 
2019 року набули чинності зміни до КПК, якими, у тому числі, крім територіальної, розмежовано предметну юрисдикцію судів, які здійснюють кримінальне провадження в апеляційній інстанції.
Так, положеннями ч. 2 ст. 33 КПК визначено, що кримінальне провадження 
в апеляційній інстанції здійснюють відповідні апеляційні суди, а також Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду.
Згідно з п. 20 ч. 1 ст. 3 КПК суд апеляційної інстанції – це відповідний апеляційний суд, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться суд першої інстанції, що ухвалив оскаржуване судове рішення, а також Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду – стосовно судових рішень Вищого антикорупційного суду, ухвалених як судом першої інстанції, а також стосовно судових рішень інших судів першої інстанції, ухвалених до початку роботи Вищого антикорупційного суду в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених цим Кодексом до підсудності Вищого антикорупційного суду.
Перегляд в апеляційному порядку Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду судових рішень інших судів першої інстанції здійснюється відносно судових рішень, які були ухвалені саме до початку роботи Вищого антикорупційного суду в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених цим Кодексом до підсудності Вищого антикорупційного суду.
У таких випадках під час розмежування юрисдикції між Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду та апеляційними судами загальної юрисдикції враховуються положення п. 20-2 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК.
Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду в ухвалі від 6 квітня 2021 року, вирішуючи питання про розмежування юрисдикції між Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду та апеляційними судами загальної юрисдикції, посилається на практику Верховного Суду, а саме на ухвалу від 26 березня 2021 року у справі № 757/50347/20, (провадження № 51-65впс21), де зазначено, 
що оскільки скарга вирішувалася слідчим суддею місцевого суду загальної юрисдикції, то переглядати її в апеляційному порядку має відповідний апеляційний суд загальної юрисдикції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться суд першої інстанції. З такою позицією Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду погоджується і колегія касаційного суду.
Отже, з урахуванням наведених вище положень кримінального процесуального закону, повертаючись до обставин цього провадження, слід зазначити, що ухвала слідчого судді місцевого суду загальної юрисдикції постановлена після початку роботи Вищого антикорупційного суду, а тому переглядати її в апеляційному порядку має відповідний апеляційний суд загальної юрисдикції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться суд першої інстанції. 
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційний суд, встановивши, що скарга не підлягає розгляду в цьому суді апеляційної інстанції, постановив рішення про закриття апеляційного провадження, що узгоджується із правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, зазначеною в ухвалі від 19 лютого 2019 року у справі № 569/17036/18, оскільки Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду не є судом, установленим законом, для розгляду апеляційної скарги прокурора на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 січня 2021року.
З приводу заявленого прокурором клопотання про передачу кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду, то колегія суддів вважає, що підстави передбачені ст. 434-1 КПК для передачі кримінального провадження на розгляд Великої палати Верховного Суду відсутні, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 433, 434, 434-1, 434-2, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив: 
Ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 6 квітня 2021 року про закриття апеляційного провадження залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора – без задоволення.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її проголошення, 
є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                     ОСОБА_3