ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року		Справа № 380/12609/20 пров. № А/857/15185/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Затолочного В.С., Кушнерика М.П.,
при секретарі судового засідання – Петрунів В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області про поновлення на роботі, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року (суддя Коморний О.І., м.Львів, повний текст складено 30 червня 2021 року),-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області (далі – РДА) в якому просив:
визнати протиправним та скасувати розпорядження РДА «Про звільнення ОСОБА_2 » від 12.03.2020 №10-к-1 (далі – Розпорядження №10-К-1);
поновити на посаді заступника голови РДА (далі – Посада);
стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із ухваленим рішення, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
В доводах апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неправильно витлумачено норми статті 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (далі – Закон № 586-XIV), що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що порушення прав позивача є надуманим, а спір позивачем ініційований з підстав посилання на норми статті 10 Закону № 586-XIV, які не є чинними ще з 2014 року внаслідок прийняття Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення їх у відповідність із Конституцією України» (далі – Закон №763-VII), який набрав чинності 02.03.2014.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи зроблені з правильним застосуванням норм матеріального та дотриманням норм процесуального права з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що з 15.11.2018 позивач перебував в РДА на Посаді, згідно із розпорядженням голови РДА «Про призначення ОСОБА_1 » від 14.11.2018 №52-К-1 (а.с.8).
Однією із підстав для призначення на вказану Посаду був лист-погодження Кабінету Міністрів України (далі – КМУ) від 08.11.2018 №21333/0/2-18 (а.с.10).
Розпорядженням №10-к-1 позивача звільнено з Посади у зв`язку з призначенням голови РДА 12.03.2020. Підставною зазначено «заява ОСОБА_2 від 11.03.2020" (а.с.13).
12.03.2020 позивач ознайомлений з даним Розпорядженням №10-к-1, ним отримано трудову книжку, та ознайомлено з особовою справою.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з преамбулою, відповідно до Конституції України організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій визначає Закон №586-XIV.
У первинній редакції на час прийняття вказаного Закону, стаття 10 мала таку редакцію:
«Стаття 10. Заступники голів місцевих державних адміністрацій
Перший заступник та заступники голів місцевих державних адміністрацій виконують обов`язки, визначені головами відповідних державних адміністрацій, і несуть персональну відповідальність за стан справ на дорученій їм ділянці роботи.
Перший заступник голови обласної державної адміністрації призначається на посаду головою обласної державної адміністрації за згодою Прем`єр-міністра України.
Заступники голови обласної державної адміністрації призначаються на посаду головою обласної державної адміністрації за погодженням з відповідним віце-прем`єр-міністром України.
Перші заступники та заступники голів районних державних адміністрацій призначаються на посади головами районних державних адміністрацій за погодженням з відповідними заступниками голів обласних державних адміністрацій.
Перші заступники та заступники голів місцевих державних адміністрацій заявляють про припинення своїх повноважень новопризначеним головам місцевих державних адміністрацій у день їх призначення.»
У подальшому прикінцевими положеннями Закону України «Про Кабінет Міністрів України» від 21.12.2006 (далі - Закон №514-V) у Законі №586-XIV (Відомості Верховної Ради України, 1999 р., № 20-21, ст. 190):
1) у частині третій статті 5 слово «Примірні» замінити словом «Рекомендаційні»;
2) частини другу - четверту статті 10 замінити частиною такого змісту:
«Перший заступник та заступники голови обласної, районної державної адміністрації призначаються на посаду головою відповідно обласної, районної державної адміністрації за погодженням з Кабінетом Міністрів України».
У зв`язку з цим частину п`яту вважати частиною третьою;
Відтак після внесення вказаним Законом №514-V змін до Закону №586-XIV, стаття 10 мала таку редакцію:
«Стаття 10. Заступники голів місцевих державних адміністрацій
Перший заступник та заступники голів місцевих державних адміністрацій виконують обов`язки, визначені головами відповідних державних адміністрацій, і несуть персональну відповідальність за стан справ на дорученій їм ділянці роботи.
Перший заступник та заступники голови обласної, районної державної адміністрації призначаються на посаду головою відповідно обласної, районної державної адміністрації за погодженням з Кабінетом Міністрів України.
{Частина друга статті 10 в редакції Закону №514-V ( 514-16 ) від 21.12.2006 }
Перші заступники та заступники голів місцевих державних адміністрацій заявляють про припинення своїх повноважень новопризначеним головам місцевих державних адміністрацій у день їх призначення.»
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення їх у відповідність із Конституцією України» від 07.10.2010 (далі – Закон №2592-VI), який згідно картки документа набрав чинності 13.10.2010, внесено зміни у статтю 10 Закону №586-XIV а саме, « 4) частину другу статті 10 викласти в такій редакції:
«Перший заступник та заступники голови обласної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою обласної державної адміністрації за погодженням із Кабінетом Міністрів України. Перший заступник та заступники голови районної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою районної державної адміністрації за погодженням з головою обласної державної адміністрації»;»
Отже, лише з 13.10.2010 стаття 10 Закону №586-XIV мала таку редакцію:
«Стаття 10. Заступники голів місцевих державних адміністрацій
Перший заступник та заступники голів місцевих державних адміністрацій виконують обов`язки, визначені головами відповідних державних адміністрацій, і несуть персональну відповідальність за стан справ на дорученій їм ділянці роботи.
Перший заступник та заступники голови обласної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою обласної державної адміністрації за погодженням із Кабінетом Міністрів України. Перший заступник та заступники голови районної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою районної державної адміністрації за погодженням з головою обласної державної адміністрації.
{Частина друга статті 10 в редакції Законів №514-V від 21.12.2006, №2592-VI від 07.10.2010}
Перші заступники та заступники голів місцевих державних адміністрацій заявляють про припинення своїх повноважень новопризначеним головам місцевих державних адміністрацій у день їх призначення.
Саме на таку редакцію статті 10 Закону №586-XIV, яка діяла з 13.10.2010 посилається позивач-апелянт як на підставу свого незаконного звільнення, оскільки така редакція передбачала, що перший заступник та заступники голови обласної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою обласної державної адміністрації за погодженням із КМУ. Перший заступник та заступники голови районної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою районної державної адміністрації за погодженням з головою обласної державної адміністрації.
Проте, як вірно зауважив суд першої інстанції Закон №514-V, яким у статтю 10 Закону №586-XIV вносилися зміни у 2006 році втратив чинність на підставі Закону України «Про Кабінет Міністрів України» від 16.05.2008(далі – Закон № 279-VI).
Крім того, Закон №2592-VI, за яким редакція статті 10 Закону №586-XIV, яка діяла з 13.10.2010 і передбачала, що перший заступник та заступники голови обласної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою обласної державної адміністрації за погодженням із КМУ. Перший заступник та заступники голови районної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою районної державної адміністрації за погодженням з головою обласної державної адміністрації, втратив чинність на підставі Закону №763-VII.
Закон №763-VII набрав чинності 02.03.2014 
Відповідно до статті 2 вказаного Закону №763-VII Верховна Рада України постановила:
«Встановити, що норми законів України, до яких вносилися зміни Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення їх у відповідність із Конституцією України», які втратили чинність згідно з пунктом 1 цього Закону, діють в редакції, чинній станом на 7 жовтня 2010 року, з урахуванням змін, внесених законами України після 7 жовтня 2010 року, у частинах, що відповідають нормам Конституції України, які діють станом на дату набрання чинності цим Законом».
Отже з урахуванням статті 2 Закону №763-VII, починаючи з 2014 року стаття 10 Закону №586-XIV діє в редакції чинній станом на 07.10.2010.
Станом на 07.10.2010 стаття 10 Закону №586-XIV мала таку редакцію, яка є і була чинною на час звільнення позивача:
Стаття 10. Заступники голів місцевих державних адміністрацій
Перший заступник та заступники голів місцевих державних адміністрацій виконують обов`язки, визначені головами відповідних державних адміністрацій, і несуть персональну відповідальність за стан справ на дорученій їм ділянці роботи.
Перший заступник та заступники голови обласної, районної державної адміністрації призначаються на посаду головою відповідно обласної, районної державної адміністрації за погодженням з Кабінетом Міністрів України.
{Частина друга статті 10 в редакції Закону N 514-V ( 514-16 ) від 21.12.2006 }
Перші заступники та заступники голів місцевих державних адміністрацій заявляють про припинення своїх повноважень новопризначеним головам місцевих державних адміністрацій у день їх призначення.
Проте, що саме у такій редакції станом на 07.10.2010 діяла норма статті 10 Закону №586-XIV позивач може самостійно переконатися на офіційному веб-сайті Верховної Ради України: https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/586-14/ed20100727#Text.
Редакція статті 10 Закону №586-XIV на яку посилається позивач і яка передбачала, що перший заступник та заступники голови районної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою районної державної адміністрації за погодженням з головою обласної державної адміністрації діяла не з 07.10.2020, а з 13.10.2010, оскільки Закон №2592-VI, згідно картки документа набрав чинності 13.10.2010, у чому позивач також може переконатися на офіційному веб-сайті Верховної Ради України https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/586-14/ed20101013#Text.
Отже на час звільнення позивача у березні 2020 стаття 10 Закону №586-XIV була чинною у редакції станом на 07.10.2010 та визначала, що:
Перший заступник та заступники голів місцевих державних адміністрацій виконують обов`язки, визначені головами відповідних державних адміністрацій, і несуть персональну відповідальність за стан справ на дорученій їм ділянці роботи.
Перший заступник та заступники голови обласної, районної державної адміністрації призначаються на посаду головою відповідно обласної, районної державної адміністрації за погодженням з Кабінетом Міністрів України.
{Частина друга статті 10 в редакції Закону N 514-V ( 514-16 ) від 21.12.2006 }
Перші заступники та заступники голів місцевих державних адміністрацій заявляють про припинення своїх повноважень новопризначеним головам місцевих державних адміністрацій у день їх призначення.
Жодних вимог погоджувати звільнення позивача з кимось після заявлення позивачем про припинення своїх повноважень новопризначеному голові місцевої державної адміністрацій у день його призначення, діюча редакція статті 10 Закону №586-XIV не містить.
Та обставина, що на веб-сайті Верховної Ради України стаття 10 Закону №586-XIV технічно не приведена у відповідність до Закону №763-VII,  не є підставою застосовувати до спірних правовідносин іншу редакцію статті 10 Закону №586-XIV аніж станом на 07.10.2010, відповідно до статті 2 Закону №763-VII.
З матеріалів справи та проаналізованих правових норм встановлено, що саме згідно з редакцією станом 07.10.2010 статті 10 Закону №586-XIV і призначалося позивача на Посаду, оскільки призначення на Посаду погоджувалося КМУ (а.с.10, 45).
Застосування статті 10 Закону №586-XIV у редакції з 13.10.2010 передбачало б погодження лише з головою обласної державної адміністрації, а не з КМУ. Однак погодження призначення позивача здійснювалося саме КМУ і позивач погодився з таким погодженням при призначенні, а не за погодженням з головою обласної державної адміністрації.
З урахуванням викладеного та встановлених фактичних обставин справи, судом апеляційної інстанції не встановлено неправильного застосування норм матеріального права (неправильного тлумачення) та порушення відповідачем вимог законодавчих актів при прийнятті Розпорядження №10-к-1, у спірних відносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством.
Крім того, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання скаржника на постанови Верховного Суду (далі – Суд) від 28 січня 2021 року у справі 1.380.2019.003597, 23 вересня 2020 року у справі №802/2081/18-а, 21 грудня 2018 року у справі №816/213/16, 11 лютого 2021 року у справі №0540/8825/18-а, так як у цих судових рішеннях Суд не давав жодної оцінки щодо застосування та тлумачення норми статті 10 Закону №586-XIV, у редакціях вищезазначених Законів, а лише цитував норму права у редакції, яка застосовувалась на час виникнення спірних відносин між сторонами у цих справах.
Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення даного позову ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та дотриманні норм процесуального права, а тому оскаржуване рішення суду є законними та обґрунтованими і скасуванню не підлягає.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	М. П. Кушнерик  	
Повне судове рішення складено 8 жовтня 2021 року.