Справа № 442/3947/20                                Головуючий у 1 інстанції: Нагірна О.Б. 
Провадження № 22-ц/811/3423/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :
Головуючого судді Мікуш Ю.Р.
Суддів: Левика Я.А., Савуляка Р.В.

розглянувши у письмовому провадженні без участі учасників цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 жовтня 2020 року у справі №442/3947/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

30 червня 2020 року позивач - АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 26.01.2011 року у розмірі 123 554,05 грн. та судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 2102,00 грн.
Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 жовтня 2020 року позовні вимоги задоволено частково та стягнуто в користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» із ОСОБА_1 заборгованість в розімрі 2 412,56 грн., в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області оскаржив позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».
В апеляційній скарзі зазначає, що відповідач висловив свою згоду на укладення договору та особисто підписом засвідчив це. Суд першої інстанції неправомірно відмовив у стягненні заборгованості за процентами та неустойкою, оскільки АТ КБ «Приватбанк» виконано вимоги ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» та проінформовано ОСОБА_1 про умови кредитування, однак суд не встановив в повній мірі всі обставини справи. Вказує, що відповідачем особисто підписана Довідка про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна», де вказано базову процентну ставку за користування кредитом в розмірі 3% та порядок нарахування пені і штрафу. Посилається на те, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору при його укладенні, однак суд неправильно оцінив надані докази та прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача суми відсотків та неустойки.
Просить скасувати рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 жовтня 2020 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками та неустойкою та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення апеляційної скарги. В задоволенні інших позовних вимог рішення суду залишити без змін. Стягнути з відповідача судові витрати.
Відповідно до ч.1,3 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників процесу. 
Судом встановлено, що ціна позову в даній справі менша ста ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відтак суд ухвалив проводити розгляд апеляційної скарги у відсутності учасників процесу.
Відповідно до ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) Відзив на апеляційну скаргу суду не надано.
Матеріалами справи та судом встановлено, що 26.01.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк», правноступник АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №б/н відповідно до якого позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 2000 грн. на картковий рахунок шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк». В подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 2500 грн.
Підписавши заяву-анкету, відповідач своїм власноручним підписом підтвердив, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Правила, Умови, Тарифи) та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі Договір).
26 січня 2011 року позичальником ОСОБА_1 також підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду», де визначено базова процентна ставка в місяць 3%, розмір щомісячних платежів 7% від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. У Довідці сторонами договору визначений порядок нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості, а саме: пеня (1)= пеня (2), де пеня (1)= ( базова % ставка за договором) 30-нараховується за кожен день прострочення кредиту;
Пеня (2)= 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. і більше);
розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 30 днів, а саме (500 грн. +5% від суми заборгованості по кредитному договору, із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.
У вказаній Довідці від 26.01.2011 року позичальником ОСОБА_1 зазначено: « З фінансовими умовами надання платіжної карти «Кредитка «Універсальна» 30 днів пільгового періоду та прикладами розрахунку сум плати за використання кредитних коштів ознайомлений» (а.с. 24).
При укладенні Договору сторони керувалися ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України (далі ЦК) згідно якої Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
До Кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк».
Позивач по справі АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Кредитним договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Відмовляючи в задоволенні інших позовних вимог, суд першої інстанції посилався на те, що матеріали справи не містять належних доказів та підтверджень, що саме ті Умови та Правила, Витяг з тарифів, розумів відповідач, ознайомився з ними і погодився, підписуючи анкету-заяву, а в самій анкеті-заяві не вказано розміру кредитного ліміту, процентів і штрафних санкцій. Посилається, що позивач не пред`явив вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Так як апелянт у апеляційній скарзі просить стягнути заборгованість за відсотками та штрафними санкціями, тому апеляційна скарга розглядається в межах її вимог (ч.1 ст. 367 ЦПК). В іншій частині суд не перевіряє рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частини першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими сторони обмінялися. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язанняза кожний день прострочення виконання.
У анкеті-заяві позичальника від 26.01.2011 року процентна ставка не зазначена. Крім цього, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
Однак, у Довідці про умови кредитування від 26.01.2011 року зазначена базова відсоткова ставка за користування кредитом 3%, розмір щомісячних платежів 7% від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, розмір комісії за зняття готівки та особистих коштів, безготівкових платежів, пеня за несвоєчасність погашення заборгованості, штрафи та комісійні (а.с.24). 
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник та яку суд вирішив правомірно стягнути), стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за процентами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.
Стягуючи фактично отримані кошти, суд першої інстанції щодо стягнення інших сум правильно відмовив у стягненні відсотків та штрафних санкцій, оскільки нараховані відсотки (процентна ставка прострочена) в розмірі 72% не відповідають умовам договору та визначеним у довідці розмірам.
Щодо стягнення штрафних санкцій, колегія суддів відмовляє у їх стягненні, оскільки їх нарахування суперечить умовам договору.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК).
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у частині позовних вимог, дійшов правильного висновку щодо стягнення фактично отриманих відповідачем коштів. Така правова позиція Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року (справа № 382/327/18-ц).
Відповідно до ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. (ч.5 ст.268 ЦПК).
Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.
Заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 жовтня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.
Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Я.А.Левик 

Р.В.Савуляк