ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року 
м. Черкаси

Справа № 707/1163/21		
Провадження № 22-ц/821/1859/21		
Категорія: 310000000  	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.
за участю секретаря: Винник І.М.

учасники справи: 
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач: ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 серпня 2021 року (ухвалене в приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області під головуванням судді Морозова В.В.) у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

31 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 22 липня 2006 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у Чорнявській сільській раді Черкаського району Черкаської області, про що зроблено актовий запис № 7, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.
Позивачка вказує, що причиною розпаду сім`ї є те, що кожен із сторін має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне господарство сторони не ведуть, їхні стосунки існують лише формально. Досягти добровільної згоди щодо матеріального забезпечення дитини, вказує позивачка, не вдалося.
Оскільки передумови для збереження сім`ї відсутні, ОСОБА_1 вимушена була звертатися до суду із відповідним позовом та просила Черкаський районний суд Черкаської області ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований Чорнявською сільською радою Черкаського району Черкаської області 22 липня 2006 року, актовий запис № 7, після розірвання шлюбу залишивши за позивачкою прізвище « ОСОБА_4 ». Також просила стягнути з відповідача ОСОБА_2  на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3  – ІНФОРМАЦІЯ_1  в розмірі ј частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з моменту її звернення до суду із позовом і до досягнення дитиною повноліття. Також вирішити питання щодо стягнення з відповідача судового збору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 17 серпня 2021 року позов - задоволено частково.
Розірвано шлюб між  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 22 липня 2006 року у Чорнявській сільській раді Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 7.
Після розірвання шлюбу залишено позивачці прізвище « ОСОБА_4 ».
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 грн.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.        
Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що оскільки подружні відносини між сторонами не підтримуються, носять суто формальний характер, збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому є підстави для його розірвання. 
В частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , суд взяв до уваги довідку Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 28 травня 2021 року № 210/14-10 про склад сім`ї, подану позивачем разом із позовом, в якій зазначено, що позивач проживає разом з відповідачем, його батьками та дитиною за однією адресою. 
Судом зазначено, що з вказаної довідки не вбачається, що дитина перебуває на утриманні саме позивачки, а , оскільки ОСОБА_1 не надано інших доказів перебування на її утриманні дитини, відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення аліментів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 9 вересня 2021 року, ОСОБА_1 , вважаючи оскаржуване рішення в частині відмови в стягненні аліментів на утримання неповнолітньої дитини незаконним, необґрунтованим, постановленим при невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, при неповному з`ясуванні обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, просить в цій частині скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 серпня 2021 року та постановити нове, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти щомісячно в розмірі ј частини усіх видів доходів (заробітку) платника аліментів, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для відповідної вікової категорії, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що дійсно під час шлюбу ОСОБА_1 разом з чоловіком проживали та були зареєстровані в будинку, який належав батькам чоловіка за адресою: АДРЕСА_1 , складом сім`ї: чоловік ОСОБА_2 , вона - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 - син, ОСОБА_5 – батько чоловіка, ОСОБА_6 – мати чоловіка. Проте, після припинення шлюбних відносин між сторонами в січні 2021 року, вона разом із сином ОСОБА_7 переїхала на постійне місце проживання за адресою - АДРЕСА_2 і весь час дитина перебуває на її утриманні. 
Крім того, зазначає, що неналежне повідомлення її судом першої інстанції про день та час розгляду справи позбавило її можливості надати суду пояснення по суті справи та надати відповідні докази підставності її вимог щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи

Як вбачається з наявних матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про шлюб від 22 липня 2006 року серія НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_8 22 липня 2006 року уклали шлюб. Прізвище позивачки після укладення шлюбу змінено на “ ОСОБА_4 ”.
Відповідач відповідно до свідоцтва про народження від 13 жовтня 2008 року серії НОМЕР_2 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 28 травня 2021 року № 210/14-10, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та має такий склад сім`ї: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - чоловік; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - батько чоловіка, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - мати чоловіка.
Позиція Черкаського апеляційного суду
Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України.
За змістом статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Зі змісту ст.183 СК України вбачається, що за загальним правилом аліменти визначаються судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.
Частинами 1, 5 ст. 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме в частині від доходу відповідача.
Частинами 1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів, доданих апелянтом до апеляційної скарги, оскільки ОСОБА_1 не була присутня при розгляді справи в суді першої інстанції і була позбавлена можливості надати свої пояснення та відповідні докази, дитина сторін - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом зі своєю матір`ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується актом обстеження місця проживання, довідкою виконавчого комітету Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, довідкою Леськівського закладу загальної середньої освіти, іншими письмовими доказами. 
Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення прав та інтересів неповнолітньої дитини на належне матеріальне забезпечення, а також приймаючи до уваги позицію самого відповідача, який не заперечував проти стягнення із нього аліментів на утримання дитини в передбаченому законом розмірі, апеляційний суд вважає за необхідне покладення на відповідача аліментного зобов`язання.
Крім того, відповідачем не було надано суду доказів на підтвердження того, що на його утриманні є інші неповнолітні діти, непрацездатні члени сім`ї, тощо.
Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину в матеріалах справи також відсутні, заперечень щодо заявленого ОСОБА_1 розміру аліментів відповідачем не надано. 
При визначенні конкретного розміру аліментів на утримання дитини  ОСОБА_3 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 суд також враховує прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» для дітей віком до 18 років, який станом на 10 листопада 2021 року становить 2510 гривень.
Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).
Враховуючи всі вищевикладені обставини в їх сукупності, а також приймаючи до уваги рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення ОСОБА_1 позову до суду, а саме з 31 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;   3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, рішення суду першої інстанції – до скасування в частині відмови в стягненні аліментів на утримання неповнолітньої дитини із ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд ,-

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Ухвалити в цій частині  нове рішення, яким стягнути  з ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Чорнявка, Черкаського р-ну, Черкаської обл.., на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини усіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідної вікової категорії, починаючи з дня подання позову до суду, а саме 31 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1362 грн. (908 грн.*150%) .
В решті рішенняЧеркаського районного суду Черкаської області від 17 серпня 2021 року у зазначеній справі сторонами не оскаржувалося.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча                                                                          О.В. Карпенко

Судді                                                                         В.Г. Бородійчук

                                                                               Л.І. Василенко 

       
(Повний текст постанови суду складено 11 листопада 2021 року)