УХВАЛА

10 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 440/3500/20
адміністративне провадження № К/9901/37946/21 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Полтавській області (далі - ГУ ДПС) на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2021 у справі за адміністративним позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Гадяцький елеватор" до ГУ ДПС, третя особа: Управління Державної казначейської служби у Гадяцькому районі Полтавської області, про визнання протиправним та скасування рішення, 
УСТАНОВИВ:
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.02.2021, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2021, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадяцький елеватор" задоволено.
18.10.2021 ГУ ДПС подало касаційну скаргу на вищезазначені судові рішення, в якій підставою касаційного оскарження зазначило пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), а саме: неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій статей 17, 50 Бюджетного кодексу України, Порядку обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 №174, пункту 59.1 статті 59, пункту 89.2 статті 89 Податкового окдексу України, статей 72, 90, 242 КАС.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС у касаційній скарзі зазначається підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав). 
Пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС визначено, що підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Підстава касаційного оскарження у касаційній скарзі повинна стосуватися підстав, з яких судом апеляційної інстанції задоволено або відмовлено у задоволенні позову.
Підставою для задоволення позову у цій справі суди першої та апеляційної інстанцій визнали не доведення в судовому процесі відповідачем і третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача обставин щодо наявності у позивача заборгованості за бюджетними позичками на закупівлю зерна за державними замовленнями 1996-1997 років у сумі 347900 грн та 487100 грн відповідно. До такого висновку суди дійшли на підставі оцінки доказів у справі, зокрема, копій документів, що були надані третьою особою (актів прийому-передачі заборгованості по бюджетній позичці; актів передачі-приймання запасних частин, відремонтованих вузлів і агрегатів, наданих ремонтних послуги за бюджетну позичку; договорів поставки ресурсів у рахунок авансування державного замовлення; актів прийому-передачі ресурсів, поставлених у рахунок державного замовлення; договорів про забезпечення сільськогосподарських товаровиробників нафтопродуктами в рахунок фінансування закупівлі сільськогосподарської продукції за державним замовленням; актів передачі-приймання нафтопродуктів).
Суди зазначили, що копії документів через технічні дефекти не дають змоги встановити їх дійсний зміст (підстави виникнення заборгованості, її розмір, період виникнення). Витребувані оригінали зазначених письмових доказів суду надані не були.
Що ж до подання Управління Державної казначейської служби України в Гадяцькому районі Полтавської області №11 від 01.06.2020 та №12 від 01.06.2020, на які ГУ ДПС посилається як на підставу опису майна позивача у податкову заставу, то суди першої та апеляційної інстанцій вказали, що подання не є доказом заборгованості позивача за позикою, з огляду на обліковий, інформаційний характер подання щодо суми простроченої заборгованості.
Висновок судів першої та апеляційної інстанцій щодо процесуальних засобів (доказів), на підставі яких може бути встановлено факт заборгованості за бюджетною позичкою, відповідає висновку Верховного Суду в постанові від 22.10.2019 у справі №826/8966/14, від 21.01.2021 у справі №320/1974/19.
ГУ ДПС у касаційній скарзі не зазначає, щодо застосування якої (яких) норм (норми), які неправильно застосовані (та/або порушені) судами першої та апеляційної інстанцій наразі відсутній висновок Верховного Суду.
Не вказано у касаційній скарзі також, в чому полягає неправильне застосування (порушення) судами попередніх інстанцій вищезазначених норм матеріального та процесуального права. Зміст касаційної скарги зведений до викладення правових норм, обставин у справі щодо отримання ГУ ДПС подання від Управління Державної казначейської служби у Гадяцькому районі Полтавської області, що було підставою для прийняття рішення про опис майна позивача у податкову заставу.
З урахуванням змін до  глави 2 розділу ІІІ КАС, які набрали чинності з 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої  статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, касаційна скарга ГУ ДПС підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2021.
Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ятої статті 332, статтею 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд  
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2021 повернути.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя	Є.А. Усенко