ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1522/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №707/2471/20 Категорія: 304090200 	Демчик Р. В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Гончар Н.  І. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року	м. Черкаси	

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Вініченка Б.Б., Фетісової Т.Л.
секретар Попова М.В.

учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 ;
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна»;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» про захист прав споживачів, 
в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона звернулась до ТОВ «Авентус Україна» щодо укладення кредитного договору. Проте в порушення норм законодавства, відповідачем не було надано їй, як споживачу, екземпляр кредитного договору та інформації щодо кредитного договору (найменування та місцезнаходження кредитодавця, а також його реквізити, тип кредиту, суму кредиту, розмір процентної ставки, орієнтовну річну процентну ставку, тощо). Вказує, що зазначену інформацію їй не було надано під час укладення кредитного договору, тому вважає, що відповідачем було порушено її права.
ОСОБА_1 просила суд зобов`язати відповідача надати їй належним чином засвідчені копії наступних документів: кредитного договору; паспорту споживчого кредиту; інформацію про поточний розмір заборгованості, якщо він існує, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, виписку щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати та періоди у часі та умови сплати таких сум, а також іншу інформацію, надання якої передбачено законодавством про захист прав споживачів; інформацію щодо споживчого кредиту, а саме: тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо); суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки; орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну суму вартості кредиту для споживача враховуючи з обраних споживачем умов кредитування.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду обґрунтоване тим, що 31 січня 2020 року між сторонам було укладено Кредитний договір про надання споживчих цілей №1902285, з чого вбачається, що позивач підтвердила, що ознайомлена і повністю розуміє інформацію надану кредитодавцем необхідну для отримання кредиту, поставивши відповідну відмітку в чек-боксі ІТС Товариства, в тому числі розділу 5.11. примірного Кредитного договору про порядок укладання кредитного договору з споживачами в електронній формі через ІТС Товариства, згідно якого після укладання Кредитного договору позивачу було направлено електронний договір у формі Кредитного договору за вказаною адресою електронної пошти позивача ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), та додатково розміщено Кредитний договір у Особистому кабінеті позивача на ІТС Товариства.
Крім того, суд вказав, що із листа ТОВ «Авентус Україна» № 480/20-Е від 29 жовтня 2020 року скерованого Товариством на електронну адресу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) вбачається, що у відповідь на електронне звернення позивача (вх. №2705/20-Е від 21 жовтня 2020 року та вх. № 6775/20 від 26 жовтня 2020 року) Товариство надало відповідь щодо укладеного 31 січня 2020 року між Товариством та ОСОБА_1 кредитного договору № 1902285 про надання споживчого кредиту через Веб-сайт Товариства або Мобільний додаток. Зокрема, в листі позивачу було роз`яснено умови вказаного договору, строк його дії, розміри процентних ставок, а також надано відомості про розмір заборгованості станом на 29 жовтня 2020 року та вказані реквізити для погашення боргу. Також, разом із вказаною відповіддю, позивачу було направлено копію кредитного договору, графік платежів до договору про надання споживчого кредиту № 1902285 від 31 січня 2020 року, паспорт споживчого кредиту, свідоцтво про реєстрацію фінансової установи.
На думку суду, подання позивачем заявки на сайті Товариства, якою вона виразила свій намір отримати фінансовий кредит та акцептувала пропозицію (оферту) Товариства, підтверджує факт її ознайомлення з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "Авентус Україна", та іншою необхідною їй інформацією.
Наявність підпису на договорі є підтвердженням ознайомлення позивача з умовами договору позики, зокрема, предметом та строком дії договору, порядком нарахування процентів та сплати заборгованості за договором, правами і обов`язками сторін, відповідальністю сторін та порядком вирішення спорів, попередженням позичальника про недійсність умов договору та іншими умовами.
Укладення даного кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, і укладений нею з відповідачем правочин відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Договір містить всі істотні умови, по яких сторони в належній формі досягли згоди.
Оцінивши надані сторонами докази та врахувавши, що без входу позивача на веб-сайт Товариства і здійснення нею всього алгоритму дій, необхідних для отримання кредиту, договір про надання споживчого кредиту між нею та відповідачем не було б укладено, а відтак відповідачем позивачу було надано повну інформацію щодо кредитного договору.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2021 року та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
У апеляційній скарзі вказує, що предметом позову є право на інформацію щодо договору споживчого кредиту відповідно до вимог законодавства про захист прав споживачів. 
Зазначає, що не є предметом даного позову порядок укладення договору споживчого кредиту, однак, більша частина рішення суду першої інстанції присвячена саме укладанню договору споживчого кредиту, що не відповідає заявленим позовним вимогам.
Вказує, що відзив на позовну заяву вона не отримувала, а також не отримувала інформацію щодо договору споживчого кредиту та договір.
Вважає, що надані відповідачем документи не підтверджують отримання споживачем договору споживчого кредитування та надання споживачу його примірника договору.
Зазначає, що у відзиві на позовну заяву відповідачем вказано, що позивач під час укладення договору підписала «Індивідуальну частину Договору про надання споживчого кредиту», однак, матеріали відзиву містять лише Договір № 1902285 про надання споживчого кредиту, тому не зрозуміло який саме документ було підписано позивачем.
Стверджує, що договір про надання споживчого кредиту у вигляді електронного документу має містити у якості обов`язкових реквізитів саме підписи сторін, між якими існує письмова угода про використання аналога власноручного підпису зі зразками власноручного підпису кожної зі сторін, проте, такий письмовий правочин між сторонами не укладався.
Вказує, що надані відповідачем докази, не беручи до уваги їх неналежне посвідчення, на думку позивача, не містять жодних достовірних даних, які б свідчили про виконання відповідачем свого обов`язку як надавача послуг перед позивачем щодо надання інформації про продукцію та надання останньому примірника кредитного договору в порядку, передбаченому законодавством про захист прав споживачів. Також вказані докази не підтверджують факту підписання позивачем кредитного договору в редакції, наданій відповідачем у якості доказу, а саме в порядку, передбаченому спеціальним законодавством для такого типу договорів.
Зазначає, що відповідачем не надано і доказів про надання відповідачу Паспорту споживчого кредиту до укладення договору, а подання позивачем заявки на сайті Товариства, якою вона виразила свій намір отримати фінансовий кредит та акцептувала пропозицію (оферту) Товариства не підтверджує факт ознайомлення її з Правилами надання коштів у позику та іншою необхідною інформацією.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» подало відзив на апеляційну скаргу та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги і залишити рішення суду першої інстанції без змін.
У відзиві вказує, що на веб-сайті Товариства містилась вся необхідна інформація для прийняття відповідачкою обґрунтованого та усвідомленого рішення для отримання кредиту та визначення з його істотними умовами. Перед підписанням кредитного договору відповідачка повинна була ознайомитись із правилами надання кредиту та поставити відповідну відмітку перед укладенням договору, що було нею здійснено.
Зазначає, що 31 січня 2020 року між сторонами було укладено Договір № 1902285 про надання споживчого кредиту, а не Індивідуальну частину, як вказано у апеляційні скарзі.
Звертає увагу, що у разі незгоди з умовами кредитного договору, у позивача була можливість скористатись правом, визначеним статтею 15 Закону України «Про захист прав споживачів» та відкликати свою згоду на укладення договору, однак, позивачка таких дій не вчинила, а навпаки здійснювала платежі в рахунок погашення заборгованості.
Стверджує, що Товариством після укладення кредитного договору було направлено позивачу електронний договір (оферту) у формі кредитного договору за вказаною адресою електронної пошти позивача( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та додатково розміщено кредитний договір у особистому кабінеті позивача, розміщеному на ІТС Товариства.
Крім того, у відповідь на запит позивача Товариство надсилало запитувану інформацію про розрахунок, кредитний договір та паспорт споживчого кредиту.
Також вважає, що кредитний договір укладено відповідно до вимог чинного законодавства.
Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, учасники справи не з`явились, що відповідно до статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне. 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Судом встановлено, що 31 січня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 1902285 про надання споживчого кредиту, згідно якого ТОВ «Авентус Україна» було надано позивачу кошти в розмірі 8000 грн. на умовах встановлених Договором (а.с. 69-70).
Так, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт Товариства або Мобільний додаток.
Згідно з умовами вказаного Кредитного договору: кредит видається строком на 30 днів. Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором; суму кредиту - 8000 грн.; знижена процентна ставка, що становить 1,53% від суми позики за кожен день користування позикою (559,98% річних) у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.2 цього Договору; стандартна процентна ставка, що становить 1,80% від суми позики за кожний день користування позикою (658,80% річних).
Вказаний договір було підписано позивачем 31 січня 2020 року о 22 год. 23 хв. за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором М603526.
Переказ коштів здійснено 31 січня 2020 року, шляхом перерахування на банківську карту Клієнта № НОМЕР_1 відкриту в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», яку було вказано особисто Клієнтом в заяві на отримання Кредиту (а.с. 45).
Відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус», затверджених директором ТОВ «Авентус Україна» 16 січня 2020 року (а.с. 37-44), кредитний договір - укладений між Товариством та Клієнтом в письмовій (електронній) формі договір, разом з усіма додатками та додатковими угодами, що передбачає надання Товариством клієнту кредиту.
Згідно із пунктом 3.7. Правил перед подачею заявки на отримання кредиту, клієнт ознайомлюється з обов`язковою інформацією про Товариство, порядок та умови надання фінансових послуг, Правилами та відповідним примірним кредитним договором, що розміщені на веб-сайті, у тому числі з інформацією, викладеною у цих Правилах.
Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється сторонами, що між ними було укладено кредитний договір в електронній формі.
Відповідно до п. 5.11.1.1 кредитний договір з споживачем укладається в електронній формі за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується через веб-сайт або мобільний додаток.
У розділі 5.11 Правил визначено порядок укладення кредитного договору в електронній формі. Так, зокрема, споживач повинен створити особистий кабінет, обрати бажані умови кредитування, вказати контактні дані, зареєструватись, ознайомитись із Правилами кредитування. Шляхом натискання клавіші, споживач підтверджує, що ознайомлений зі змістом Правил, Публічної пропозиції на використання аналогів підписів, та надає згоду на обробку персональних даних та доступ до своєї кредитної історії.
Приймаючи публічну пропозицію на використання аналогів підписів, споживач підтверджує використання з боку Товариства аналога власноручного підпису уповноваженої особи та відбитка печатки Товариства, відтворених засобами копіювання, та використання зі сторони споживача електронного підпису одноразовим ідентифікатором як аналога власноручного підпису споживача з метою підписання кредитних договорів, Паспорту споживчого кредиту, інших документів, які адресуються Товариству через ІТС Товариства та/або адресуються споживачу у будь-який спосіб.
Споживач надсилає Товариству заявку на отримання кредиту через особистий кабінет. У разі прийняття позитивного рішення, Товариство робить споживачу в особистому кабінеті пропозицію укласти електронний договір (оферту) у формі кредитного договору, що містить всі істотні умови та підписаний зі сторони Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства відтворені засобами копіювання. У разі якщо кредитний договір регулюється Законом України «про споживче кредитування», перед укладенням кредитного договору Товариство надає споживачу для ознайомлення Паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію та положення, що вимагаються чинним законодавством України (п. 5.11.1.12 Правил).
Отже, укладаючи кредитний договір із відповідачем у електронній формі, що не оспорюється позивачкою, ОСОБА_1 погодилась на умови укладення договору саме у такій формі. 
Відповідачем надано докази того, що ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором підписала кредитний договір № 1902285 від 31 січня 2020 року, графік платежів за договором та Паспорт споживчого кредиту (а.с. 31-36).
У зв`язку із укладенням між сторонами кредитного договору в електронній формі на веб-сайті Товариства, твердження позивачки про ненадання відповідачем інформації щодо споживчого кредиту відповідно до Закону України «про захист прав споживачів», є безпідставними, оскільки вказана інформація міститься на сайті Товариства, та позивачка повинна була самостійно ознайомитись із нею перед підписанням кредитного договору.
Щодо тверджень позивачки про ненадання їй відповідачем належним чином засвідчених копій кредитного договору, паспорту споживчого кредиту, слід зазначити наступне.
Згідно із п. 5.11.1.15 Правил споживач має технічну можливість зберегти текст кредитного договору і таким чином отримати його у формі, що унеможливлює зміну його змісту.
Відповідно до п. 5.11.1.20 Товариство протягом 15 хвилин після одержання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) відправляє споживачу його примірник договору у формі електронного документу в особистий кабінет споживача та/або за вказаною адресою електронної пошти, що є підтвердженням отримання споживачем свого примірника кредитного договору.
Таким чином відповідачем було надано позивачці копію кредитного договору та паспорту споживчого кредиту, укладеного в електронній формі, шляхом надіслання цих документів в її особистий кабінет, що відповідає погодженим сторонами правилам укладення кредитного договору саме в електронній формі.
Доказів того, що ОСОБА_1 зверталась до відповідача із вимогою надати належним чином засвідчені копії таких документів, та отримала відмову, матеріли справи не містять.
Так, позивачкою в обґрунтування своїх позовних вимог не надано жодного доказу.
Водночас відповідачем надано копію листа № 1480/20-Е від 29 жовтня 2020 року, згідно з яким на звернення ОСОБА_1 № 2705/20-Е від 21 жовтня 2020 року та № 6775/20 від 26 жовтня 2020 року їй надано інформацію щодо умов укладення кредитного договору, розміру заборгованості за кредитним договором станом на 29 жовтня 2020 року та надіслано на електронну адресу копію кредитного договору, паспорту споживчого кредиту і свідоцтва про реєстрацію фінансової установи (а.с. 68-74).
Відповідно до статей 4, 12 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до частини першої-другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку з їх недоведеністю.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що договір про надання споживчого кредиту у вигляді електронного документу має містити у якості обов`язкових реквізитів саме підписи сторін, між якими існує письмова угода про використання аналога власноручного підпису зі зразками власноручного підпису кожної зі сторін, проте, такий письмовий правочин між сторонами не укладався, спростовуються Правилами надання коштів у позику відповідачем, із якими позивачка погодилась, підписавши кредитний договір.
Зазначення у рішенні суду першої інстанції порядку укладення договорів в електронній формі не означає розгляду судом правомірності укладення такого договору.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та були предметом розгляду суду.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишення без змін рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2021 року.
Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді