Справа № 127/10973/21
Провадження № 22-ц/801/2202/2021
Категорія: 58
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Сало Т. Б.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року	Справа № 127/10973/21	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Панасюка О.С., Якименко М.М., секретар Ліннік Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 серпня 2021 року, ухвалене суддею Федчишеним С.А. в м. Вінниці, повне рішення складено 27 серпня 2021 року, в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,
встановив:
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просив: 
- визнати недостовірною та такою, що порушує права ОСОБА_1 на повагу до його гідності, честі та недоторканості ділової репутації, інформацію щодо викрадення, яку розповсюдила ОСОБА_2 05.02.2021 у заяві до Служби у справах дітей Вінницької міської ради: «Викрадення ОСОБА_3 »; 
- зобов`язати ОСОБА_2 спростувати поширену відносно ОСОБА_1 недостовірну інформацію, шляхом відкликання заяви до Служби у справах дітей Вінницької міської ради від 05.02.2021 протягом 10 календарних днів після набрання чинності судовим рішенням в даній справі, наступного тексту спростування: «Відкликається заява до Служби у справах дітей Вінницької міської ради від 05.02.2021 року як така, що має недостовірні та неправдиві відомості відносно ОСОБА_1 та його родини, а саме те, що він викрадав сина ОСОБА_3 , шантажував мене та вчиняв погрози в мій бік.».
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 серпня 2021 року відмовлено у задоволені позову.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 9 200 гривень у відшкодування витрат на правову допомогу.
Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 200 гривень та відмовити ОСОБА_2 у стягненні цих витрат. Також просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь понесені на правничу допомогу витрати в розмірі 7 000 гривень внаслідок апеляційного перегляду справи.
У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_2 просить залишити рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 серпня 2021 року без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення. Також просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь понесенні витрати на правничу допомогу.
Рішення суду першої інстанції за результатами розгляду позову, яким відмовлено у задоволенні позову, ОСОБА_1 не оскаржується, а тому апеляційним судом відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України в цій частині не переглядається.
Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Стягуючи з позивача на користь відповідача 9 200 гривень на правничу допомогу суд першої інстанції виходив з того, що розмір таких витрат підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 цієї статті).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 цієї статті).
Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу суду першої інстанції, протягом визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України строку, стороною відповідача надано: ордер серії АВ №1015842 від 02 липня 2021 року; копію Договору про надання правничої допомоги від 02 липня 2021 року; копію квитанції №0.0.2185047208.1 від 05 липня 2021 року (а.с.46,52,53).
Аналіз змісту Договору про надання правничої допомоги від 02 липня 2021 року, укладеного між Адвокатським бюро «Іван Бездітний» в особі директора – адвоката Бездітного І.І. та ОСОБА_2 , свідчить, що сторони домовились, що гонорар за даним договором становить 9 200 гривень (п.6.1.).
У п.6.2. зазначено, що вказана сума гонорару сплачується клієнтом за надання адвокатом Адвокатського бюро професійної правничої допомоги, шляхом перерахування клієнтом грошових коштів на розрахунковий рахунок Адвокатського бюро на умовах передоплати.
На визначення розміру гонорару Адвокатського бюро впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правничої допомоги, який буде необхідний та достатній для належного виконання адвокатом своїх професійних обов`язків в ході виконання умов даного договору (п.6.3.). 
05 липня 2021 року ОСОБА_2 перерахувала на користь ОСОБА_4 (рахунок, вказаний в договорі) 9 200 грн. Призначення платежу: оплата згідно договору про надання правничої допомоги від 02.07.2021 (а.с.53).
Таким чином, вирішуючи питання про відшкодування відповідачці ОСОБА_2 понесених нею судових витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідачкою надано належні докази на підтвердження понесених витрат. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що правовідносини між відповідачкою ОСОБА_2 та адвокатом Бездітним І.І. з приводу надання правничої допомоги в межах даної цивільної справи існували протягом однієї доби, тобто лише 02 липня 2021 року, що вбачається з п.7.1. Договору про надання правничої допомоги від 02 липня 2021 року, а відтак адвокат Бездітний І.І. приймав участь у справі без відповідних повноважень.
Дійсно, в п.7.1. Договору про надання правничої допомоги від 02.07.2021 зазначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 02.07.2021 року, однак, проаналізувавши зміст вказаного договору колегія суддів прийшла до висновку, що під час його укладення в термінах дії договору було допущено описку.
Адвокатське бюро, в особі адвоката Бездітного І.І., на підставі звернення ОСОБА_2 прийняло на себе зобов`язання, в тому числі, щодо представництва інтересів клієнта, як відповідача, у Вінницькому міському суді Вінницької області, по справі №127/10973/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації. Без обмеження процесуальних прав (п.2.1.3. договору).
Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Адвокатом Бездітним І.І. до суду першої інстанції було надано ордер серії №1015842 від 02.07.2021 на представництво інтересів ОСОБА_2 у Вінницькому міському суді Вінницької області по справі №127/10973/21. Вказаний ордер виданий на підставі договору про надання правової допомоги №б/н від 02.07.2021.
Ордер є самостійним документом, який підтверджує повноваження адвоката, а відтак помилковою є позиція апелянта з приводу того, що адвокат Бездітний І.І. представляв інтереси відповідачки ОСОБА_2 в суді першої інстанції без відповідних повноважень.
Як зазначив представник відповідачки в судовому засіданні при перегляді апеляційної скарги, договір про надання правничої допомоги був наданий ним до суду першої інстанції на підтвердження розміру узгодженого між сторонами гонорару, а не для підтвердження повноважень.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на законних підставах допустив представника до участі у справі і проводив розгляд справи за його участю.
Крім того, ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу зазначила, що в п.7.1. Договору про надання правничої допомоги сторонами допущено помилку в строку дії договору, внаслідок чого 02.07.2021 між адвокатським бюро «Іван Бездітний» в особі директора – адвоката Бездітного І.І. та Артюх А.М. було укладено Додаткову угоду №1 про внесення змін до Договору про надання правничої допомоги від 02.07.2021.
Вказаною Додатковою угодою сторони за взаємною згодою вирішили змінити п.7.1. Договору про надання правничої допомоги від 02.07.20210, виклавши його у такій редакції: «Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 02.12.2021 року». Також виключили у п.2.1.2. договору слова «відзиву на позовну заяву» (а.с.84).
Підстав не брати до уваги вказану додаткову угоду за наведених вище обставин в суду апеляційної інстанції немає, адже обов`язку в адвоката, який надав ордер на підтвердження своїх повноважень, надавати всі договори (як основні, так і додаткові) немає.
Також, в апеляційній скарзі апелянт зазначає про неспівмірність понесених відповідачем витрат на правничу допомогу із витраченим адвокатом часом на надання послуг, зазначивши, що відзив на апеляційну скаргу адвокат Бездітний І.І. не готував, а лише приймав участь в судовому засіданні 25.08.2021 протягом 54 хв. Доказів про виконання інших робіт чи то участі в процесуальних діях матеріали справи не містять.
Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що апеляційний суд переглядає законність рішення суду першої інстанції на момент його ухвалення судом.
Клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу у зв`язку з неспівмірністю витрат в порядку ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України до суду першої інстанції від ОСОБА_1 не надходило.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
У даному випадку відповідач не повинен підтверджувати розмір гонорару, оскільки гонорар встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, а отже не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником відповідача, а отже є визначеним.
Вищенаведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19.
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, понесені ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу покладаються на апелянта.
Що стосується витрат на правничу допомогу, понесених ОСОБА_2 під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, то колегія суддів звертає увагу, що у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначила, що вона очікує понести такі витрати в розмірі 5 000 гривень.
02.11.2021 в судовому засіданні представник ОСОБА_2 – адвокат Бездітний І.І. надав клопотання про долучення доказів про понесені судові витрати, а саме: копію договору про надання правничої допомоги від 07.10.2021 та копію квитанції №0.0.2324477893.1 від 01 листопада 2021 року.
У п.2.1. договору зазначено, що адвокатське бюро, в особі адвоката Бездітного І.І., на підставі звернення ОСОБА_2 приймає на себе зобов`язання з надання наступної правничої допомоги: надання правової інформації, консультації та роз`яснення з правових питань щодо предмета спору (п.п.2.1.1.); складання документів процесуального характеру (п.п.2.1.2.); представництво інтересів клієнта, як відповідача, у Вінницькому апеляційному суді, по справі №127/10973/21, по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 адвоката Сарафанюка О.П. на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25.08.2021 (п.п.2.1.3.).
Пунктом 6.1. договору визначено, що гонорар за даним договором становить 5 000 гривень.
Вказана сума гонорару сплачується клієнтом за надання адвокатом Адвокатського бюро професійної правничої допомоги, шляхом перерахування клієнтом грошових коштів на розрахунковий рахунок Адвокатського бюро на умовах передоплати (п.6.2.).
На визначення розміру гонорару Адвокатського бюро впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правничої допомоги, який буде необхідний та достатній для належного виконання адвокатом своїх професійних обов`язків в ході виконання умов даного договору (п.6.3.). 
Оскільки розмір витрат на правничу допомогу погоджений сторонами у фіксованому розмірі, документально підтверджений і клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги у зв`язку з їх не співмірністю від апелянта не надходило, колегія суддів вважає, що на підставі наведених вище положень Закону наявні підстави для стягнення з позивача на користь відповідача 5000 гривень витрат на правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст. 137, 141, 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, 
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 серпня 2021 року залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 000 (п`ять тисяч) гривень – понесені нею витрати на професійну правничу допомогу при перегляді справи в апеляційній інстанції. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 листопада 2021 року.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.С. Панасюк

М.М. Якименко