Справа № 991/8412/21
Провадження № 1-кс/991/8540/21

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 року        місто Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
ВСТАНОВИВ:
13.12.2021 ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою, відповідно до якої просить зобов`язати уповноважених детективів НАБУ внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою № 910 від 03.12.2021. 
В обґрунтування скарги  посилається на те, що він заявою-повідомленням № 910 від 03.12.2021 по електронній пошті і письмово повідомив повноважних осіб НАБУ про масові групові злочини прокурорів ГПУ під керуванням Генерального прокурора Ірини Венедиктової. Листом НАБУ від 07.12.2021 за вих. № 11-225/37695 його повідомлено, що розгляд питань, порушених у його заяві, не належить до компетенції Національного антикорупційного бюро України. 
Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 306 КПК України  скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 КПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 33-1 КПК України  слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті. 
Відповідно до ч. 1 ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.
У примітці до ст. 45 КК України зазначено, що корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу. Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 цього Кодексу.
Правила визначення підслідності, передбаченої ч. 5 ст. 216 КПК України, та, як наслідок, підсудності ВАКС, обумовлюються наявністю однієї з таких умов: відповідним суб`єктом вчинення кримінального правопорушення (п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України); розміром предмета кримінального правопорушення або завданої ним шкоди (п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України); «адресатом активного підкупу чи впливу» (п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК України). Тільки в разі наявності однієї із зазначених умов слідчий суддя Вищого антикорупційного суду може здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у відповідних кримінальних провадженнях, в тому числі розглядати скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
При цьому, як убачається із усталеної практики Верховного Суду (постанова ККС ВС від 14.04.2020 у справі №761/34909/17, постанова ККС ВС від 30.09.2020 у справі №563/1118/16-к), правильне визначення підслідності у кримінальному провадженні має важливе значення для допустимості доказів, отриманих під час досудового розслідування, а здійснення досудового розслідування неуповноваженими на те особами (органами), тобто з порушенням підслідності, визнається істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та має наслідком визнання отриманих доказів недопустимими. 
Дійсно, відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, зокрема, у випадку, якщо їх вчинено прокурорами органів прокуратури, зазначеними у пунктах 1-4, 5-11 частини першої статті 15 Закону України «Про прокуратуру».
В той же час, важливим елементом встановлення підсудності є вказівка на ознаки кримінальних правопорушень, про імовірне вчинення яких веде мову скаржник. Кримінальні правопорушення передбаченні ч. 3 ст. 109, ст. 111, ч. 3 ст. 382, ст. 442 КК України, за якими скаржник просить внести відомості до ЄРДР, не входять до переліку кримінальних правопорушень, які належать до підсудності Вищого антикорупційного суду.
Отже, перевіривши та оцінивши відомості, зазначені у скарзі ОСОБА_2 ,, слідчим суддею встановлено, що скарга не відноситься до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України  скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора повертається слідчим суддею заявнику, якщо вона не підлягає розгляду у цьому суді. 
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід повернути скаржнику, що не позбавляє його права на звернення зі скаргою до відповідного суду за належною підсудністю.
На підставі викладеного, керуючись ст.  33-1, 216, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повернути скаржнику.
Копію ухвали разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка її подала.
На ухвалу слідчого судді, постановленої без виклику особи, може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя          ОСОБА_1