ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року	Львів	Справа № 380/1492/21 пров. № А/857/15385/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді:                                                 Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                     Довгополова О.М., Святецького В.В.,
за участю секретаря судового засідання:     Кардаш В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року, головуючий суддя – Братичак У.В., ухвалене о 11:06 год. у м. Львові, повний текст кого складено 29.06.2021 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про стягнення належних виплат при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

                                                    В С Т А Н О В И В:

В лютому 2021 року позивач – ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Міністерства юстиції України, в якому просила стягнути з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні щодо неоспорюваної суми, належної до виплати (за 7 днів додаткової відпустки), по день фактичного розрахунку - за період з 28.07.2020 року по 19.11.2020 року в сумі 171 759,69 грн., з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів; стягнути з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 недоплачену суму надбавки за стаж державної служби за весь період роботи (з 22.12.2017 року по 28.07.2020 року) в сумі 13 235,72 грн., з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів; стягнути з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 невиплачену при звільненні компенсацію за 16 календарних днів додаткової відпустки за стаж державної служби в сумі 26 185,76 грн., з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів; стягнути з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні щодо недоплаченої за період з 22.12.2017 року по 28.07.2020 року надбавки за стаж державної служби та невиплаченої компенсації за 16 днів додаткової оплачуваної відпустки за стаж державної служби, за період з 20.11.2020 року по день фактичного розрахунку - з розрахунку середньоденного заробітку у сумі 2 120,49 грн. з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів; зобов`язати Міністерство юстиції України здійснити перерахунок усіх виплат, які отримувала ОСОБА_1 , за період з 22.12.2017 року по 28.07.2020 року (індексація заробітної плати, премії, відпускні, матеріальні допомоги, допомоги на оздоровлення, оплата відряджень, лікарняних, відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами та інші виплати, які обчислюються від середньої заробітної плати), - із врахуванням того, що станом на 22.12.2017 року стаж державної служби ОСОБА_1 становив 11 років 6 місяців та виплатити різницю належних до виплати (нарахованих на виконання рішення суду) та фактично виплачених ОСОБА_1 по усіх статтях видатків сум.
В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 22.12.2017 року по 28.07.2020 року працювала на посаді державного експерта експертної групи з доступу до правосуддя Директорату з прав людини, доступу до правосуддя та правової обізнаності Міністерства юстиції України. Однак,  відповідачем протиправно до стажу її державної служби  не включено стаж наукової роботи, зокрема, період навчання в аспірантурі з відривом від виробництва (денна форма), тобто на час призначення на посаду стаж державної служби мав становити  11 років і 6 місяців. Внаслідок невірного обчислення стажу державної служби відповідачем на протязі часу перебування на посаді та при звільненні усі виплати були проведені у зменшеному розмірі (індексація заробітної плати, премії, відпускні, матеріальні допомоги, допомоги на оздоровлення, оплата відряджень, лікарняних, відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами та інші виплати, які обчислюються від середньої заробітної плати). 
Також, під час звільнення з Міністерства юстиції України 28.07.2020 року відповідачем не була виплачена компенсація за невикористані дні додаткової відпустки за стаж державної служби, а відповідні кошти були перераховані лише 19.11.2020 року, відтак з відповідача слід стягнути середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року адміністративний позов задоволено частково; стягнуто з Міністерства юстиції України (місцезнаходження: вул.Городецького, 13, м.Київ, 01001; код ЄДРПОУ: 00015622) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні щодо неоспорюваної суми, належної до виплати (за 7 днів додаткової відпустки), по день фактичного розрахунку - за період з 28.07.2020 року по 19.11.2020 року в сумі 8 587,62 грн.; стягнуто з Міністерства юстиції України (місцезнаходження: вул.Городецького, 13, м.Київ, 01001; код ЄДРПОУ: 00015622) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) недоплачену суму надбавки за стаж державної служби за весь період роботи (з 22.12.2017 року по 28.07.2020 року) в сумі 13 169,72 грн., з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів; стягнути з Міністерства юстиції України (місцезнаходження: вул.Городецького, 13, м.Київ, 01001; код ЄДРПОУ: 00015622) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) невиплачену при звільненні компенсацію за 16 календарних днів додаткової відпустки за стаж державної служби в сумі 26 185,76 грн., з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів; зобов`язано Міністерство юстиції України (місцезнаходження: вул.Городецького, 13, м.Київ, 01001; код ЄДРПОУ: 00015622) перерахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) інші виплати (відпустка щорічна, додаткова відпустка державного службовця, компенсація невикористаної відпустки (основна), додаткова відпустка на дітей, вихідна допомога, середньоденна зарплата, курси, нарада-навчання, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, компенсація відпустки (звільненим)) за період з 22.12.2017 року по 28.07.2020 року, із врахуванням того, що станом на 22.12.2017 року стаж державної служби ОСОБА_1 становив 11 років 6 місяців; у задоволенні інших позовних вимог – відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Міністерство юстиції України оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2004 року №257 затверджено перелік посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III-1V рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до статті 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" (далі-Перелік). До Переліку посада аспіранта, яку позивач обіймала  з 01.11.2004 року по 31.08.2007 року не віднесена. Відтак усі виплати здійсненні позивачу у відповідності до норм чинного законодавства.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.
Позивач заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 працювала на посаді державного експерта експертної групи з доступу до правосуддя Директорату з прав людини, доступу до правосуддя та правової обізнаності Міністерства юстиції України з 22.12.2017 року по 28.07.2020 року.
Наказом Мін`юсту від 28.07.2020 року №2358/к ОСОБА_1 звільнено з посади державного експерта експертної групи з доступу до правосуддя Директорату з прав людини, доступу до правосуддя та правової обізнаності у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців з припиненням державної служби відповідно до пункту 4 частини першої статті 83, пункту І частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».
При звільненні позивачці виплачено вихідну допомогу у розмірі двох середньомісячних заробітних плат згідно з частиною четвертою статті 87 Закону України «Про державну службу» та грошову компенсацію за 03 календарні дні невикористаної частини щорічної основної оплачуваної відпустки за період роботи з 22.12.2019 року по 09.04.2020 року.
Також на підставі наказу Міністерства юстиції України від 16.11.2020 року №3434/к «Про внесення зміни до наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2020 року №2358/к «Про звільнення» виплачено компенсацію за 07 календарних днів щорічної додаткової оплачуваної відпустки за стаж державної служби за 2020 рік. Відповідні кошти в сумі 9222,3 грн. надійшли на картковий рахунок позивача 19.11.2020 року.
Усі проведені відповідачем виплати здійснені без врахування до стажу державної служби періоду з 01.11.2004 року по 31.08.2007 року  протягом якого ОСОБА_1 була аспірантом Львівського національного університету ім. Івана Франка, тобто із врахуванням стажу на момент прийняття на посаду – 8 років і 8 місяців.
Згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_2 ОСОБА_1 встановлено, що:
-          01.11.2004 року - зарахована до аспірантури Львівського національного університету імені Івана Франка (далі - ЛНУ ім. І. Франка) з відривом від виробництва;
-          01.09.2007 року - переведена до заочної аспірантури ЛНУ ім. І. Франка у зв`язку з працевлаштуванням;
-          01.09.2007 року - зарахована на посаду асистента кафедри цивільного права та процесу юридичного факультету ЛНУ ім. І. Франка;
-          01.07.2012 року - переведена як обрана за конкурсом на посаду доцента цієї ж кафедри;
-          20.12.2017 року - звільнена з посади доцента кафедри цивільного права та процесу ЛНУ ім. І. Франка за угодою сторін;
-          22.12.2017 року – призначена на посаду державного експерта експертної групи з доступу до правосуддя Директорату з прав людини, доступу до правосуддя та правової обізнаності як переможець конкурсу;
-          28.07.2017 року – звільнена із займаної посади у зв`язку зі скороченням посади державної служби. внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців з припиненням державної служби відповідно до пункту 4 частини першої статті 83, пункту І частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».
Вважаючи, що неправомірне неврахування відповідачем до стажу державної служби періоду перебування на посаді аспіранта призвело до отримання усіх відповідних виплат у зменшеному розмірі, позивачка звернулась із даним позовом до суду.
Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що  періоди навчання на денній формі навчання в аспірантурі та докторантурі в державних закладах до 11.10.2017 року зараховуються до стажу державної служби. У зв`язку із невірним обчисленням стажу державної служби позивача, підлягають перерахунку та виплаті усі інші виплати, що здійснювались протягом перебування ОСОБА_1 на посаді у період з 22.12.2017 року по 28.07.2020 року, такі як відпустка щорічна, додаткова відпустка державного службовця, компенсація невикористаної відпустки (основна), додаткова відпустка на дітей, вихідна допомога, середньоденна зарплата, курси, нарада-навчання, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, компенсація відпустки (звільненим)). Також підлягає стягненню середній заробіток за невчасний розрахунок при звільненні.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.
У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Закон України «Про державну службу» (далі - Закон) визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.
Відповідно до частини 2 статті 46 Закону до стажу державної служби зараховуються: час перебування на посаді державної служби відповідно до цього Закону; час роботи на посадах, визначених пунктами 1-8, 9-1, 10 частини третьої статті 3 цього Закону; час проходження дипломатичної служби на дипломатичних посадах; час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування"; час перебування на посадах суддів; час перебування на посадах прокурорів; час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання; час професійного навчання державного службовця з відривом від служби, якщо не пізніше 75 днів після його завершення така особа повернулася на державну службу, крім випадків, установлених законом; період, коли державний службовець не працював з поважних причин, але залишався у трудових відносинах з державним органом; час перебування державного службовця у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі якщо дитина потребує домашнього догляду - у відпустці без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більше ніж до досягнення дитиною шестирічного віку; час роботи на посадах патронатної служби, зазначених у частині першій статті 92 цього Закону.
Пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Вказаний Закон набрав чинності 01.05.2016 року.
До 01.05.21016 року  стаж державної служби обчислювався відповідно Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою КМУ від 03.05.1994 року № 283 (далі - Порядок № 283), додатку до нього та інших нормативно-правових актів.
У відповідності до пункту 3 вказаного Порядку до стажу державної служби включається стаж наукової роботи, набутий в державних установах, організаціях, закладах на посадах, визначених Переліком посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», затвердженим постановою КМУ від 04.03.2004 року № 257, незалежно від наявності перерв у роботі.
Згідно із статтею 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» для осіб, які працюють на посадах, що згідно із законодавством відносяться до посад державного службовця, попередній стаж наукової роботи, набутий в державних установах, організаціях, закладах, зараховується до стажу державної служби незалежно від наявності перерв у роботі, а для осіб, які працювали (працюють) на посадах наукових (науково-педагогічних) працівників, попередній стаж державної служби зараховується до стажу наукової роботи незалежно від наявності перерв у роботі.
Згідно зі статтею 22-3 вказаного Закону до стажу наукової роботи зараховувався, зокрема, час навчання в аспірантурі, ад`юнктурі чи докторантурі за денною (очною) формою навчання випускникам аспірантури, ад`юнктури, докторантури.
Статтею 37 Закону України від 26.11.2015 № 848-VIII «Про наукову і науково-технічну діяльність» (в редакції станом на 10.10.2017) визначено, що для осіб, які працюють на посадах, що згідно із законодавством належать до посад державного службовця, попередній стаж наукової роботи, набутий у державних установах, організаціях, закладах, зараховується до стажу державної служби незалежно від наявності перерв у роботі, а для осіб, які працювали (працюють) на посадах наукових (науково-педагогічних) працівників, попередній стаж державної служби зараховується до стажу наукової роботи незалежно від наявності перерв у роботі.
Відповідно до статті 35 цього Закону до стажу наукової роботи зараховується час навчання в аспірантурі, ад`юнктурі чи докторантурі за денною (очною) формою навчання випускникам аспірантури, ад`юнктури, докторантури.
Законом України від 03.10.2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», який набрав чинності 11.10.2017 року, статтю 37 Закону України від 26.11.2015 року № 848-VIII «Про наукову і науково-технічну діяльність» викладено у новій редакції, якою не передбачено зарахування наукового стажу роботи до стажу державної служби.
Враховуючи викладене, періоди навчання на денній формі навчання в аспірантурі та докторантурі в державних закладах до 11.10.2017 року зараховуються до стажу державної служби.
Таким чином, станом на дату прийняття позивачки на посаду державного експерта експертної групи з доступу до правосуддя Директорату з прав людини, доступу до правосуддя та правової обізнаності їй повинен був бути зарахований до стажу державної служби період з 01.11.2004 року по 31.08.2007 року протягом якого ОСОБА_1 була аспірантом Львівського національного університету ім. Івана Франка, та відповідно стаж державної служби повинен був становити 11 років і 6 місяців.
В іншій частині судове рішення суду попередньої інстанції апелянтом не оскаржується.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

                                                  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у справі №380/1492/21 – без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	В. В. Святецький  	

Повний текст постанови складено 05.11.2021 року.