УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 669/84/21
Провадження № 22-ц/4820/1203/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 жовтня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В., 
секретар судового засідання Гриньова А.М.,
з участю: позивачки ОСОБА_1 і її представника ОСОБА_2 ,
представників відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 669/84/21за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 18 травня 2021 року (суддя Давидюк О. І., повне судове рішення складено 27 травня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Хмельницькій області, Державної установи «Хмельницький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» про скасування рішення комісії, акта, визнання професійного захворювання таким, що пов`язане з виробництвом і зобов`язання вчинити певні дії.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, 

у с т а н о в и в :
У січні 2021 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначала, що її чоловік ОСОБА_6 працював лікарем-хірургом хірургічного відділення КНП «Білогірська ЦРЛ». 01 серпня 2020 року він захворів на COVID-19 та був госпіталізований у терапевтичне відділення зазначеного медичного закладу, а 03 серпня 2020 року був переведений на лікування у КНП «Хмельницька інфекційна лікарня», де ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.
08 вересня 2020 року складено акт розслідування гострого професійного захворювання. Відповідно до висновку гостре професійне захворювання із смертельним наслідком не можна визнати таким, що пов`язане з виробництвом, оскільки не встановлено джерело інфікування ОСОБА_6 на COVID-19. Однією з підстав складення такого акту був акт епідеміологічного розслідування випадку на COVID-19, проведеного у період з 03.08.2020 по 14.08.2020 ДУ «Хмельницький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України».
Підставою для відмови у визнанні випадку гострого професійного захворювання із смертельним наслідком таким, що пов`язаний з виробництвом, став факт відсутності контакту з хворими на COVID-19.
Вважає, що при розслідуванні комісія не взяла до уваги те, що з 16 липня 2020 року в КНП «Білогірська ЦРЛ» в межах інкубаційного періоду перебувало три пацієнти, в яких лабораторно підтверджено захворювання на COVID-19, а з двома із них, а саме з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . ОСОБА_6 перебував у контакті. 25 липня 2020 року на території медичного закладу чоловік мав розмову з ОСОБА_7 , яка була хвора, але діагноз ще не був встановлений, з питань протікання захворювання. Крім того, ОСОБА_7 до лікарні підвозили на автомобілі, яким у той день неодноразово возили ОСОБА_6 25 липня 2020 року чоловіка як хірурга запрошували до пацієнта у рентген кабінет у той час, коли там був хворий ОСОБА_8 із підозрою на COVID-19.
Проте розслідування проведено не повно, вказаних осіб не опитували на предмет їх контакту з ОСОБА_6 . 
Вважає, що чоловік захворів на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, саме під час виконанням ним професійних обов`язків на роботі у КНП «Білогірська ЦРЛ». 
Тому позивачка просила: скасувати рішення комісії, викладене в акті спеціального розслідування гострого професійного захворювання, що сталося 07 серпня 2020 року о 20 год 40 хв. на КНП «Білогірська ЦРЛ», складеного за формою Н-1/НП; скасувати акт епідеміологічного розслідування випадку захворювання на COVID-19 в КНП «Білогірська ЦРЛ» у ОСОБА_6 , проведеного з 03 по 14 серпня 2020 року; визнати випадок захворювання ОСОБА_6 на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, пов`язаним з виробництвом; зобов`язати відповідачів провести повторне розслідування причин виникнення професійного захворювання, що сталося 07 серпня 2020 року о 20 год 40 хв. на КНП «Білогірська ЦРЛ» у ОСОБА_6 та скласти акт форми Н-1.
Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 18 травня 2021 року у позові відмовлено.
ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Суд не послався на жодний нормативно-правовий акт, який регулює питання передачі вірусу та можливості інфікування на цю хворобу. Вказує, що її чоловік інфікувався COVID-19 саме контактним способом з хворими. Наявність таких контактів підтвердили свідки.
У відзивах на апеляційну скаргу Управління Держпраці в Хмельницькій області та Державна установа «Хмельницький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» просять залишити апеляційну скаргу без задоволення. Зазначають, що за результатами епідеміологічного розслідування не встановлено джерело збудника інфекції для ОСОБА_6 . За відсутності доказів настання смерті медичного працівника з причин, пов`язаних з його інфікуванням на COVID-19 під час виконання професійних обов`язків, рішення суду є законним та обґрунтованим.
У засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та її представник апеляційну скаргу підтримали. Представники відповідачів апеляційну скаргу не визнали. 
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Суд першої інстанції правильно установив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 13 вересня 1994 року серії НОМЕР_1 (а. с. 14).
До дня смерті ОСОБА_6 працював на посаді ургентного лікаря-хірурга КНП «Білогірська ЦРЛ».
Згідно з листками непрацездатності серії АДЦ № 520687 і серії АДЧ № 602694 ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні з 01 по 02 серпня 2020 року у КНП «Білогірська ЦРЛ», з 03 по 07 серпня 2020 року - у КНП «Хмельницька інфекційна лікарня» (а. с. 31).
За результатами аналізу № 17423 від 03 серпня 2020 року (молекулярно-генетичне дослідження) у ОСОБА_6 , який надав біоматеріал (носоглотковий змив) о 12 год 30 хв. 01 серпня 2020 року, виявлено позитивний результат на РНК вірус COVID-19 (а. с. 29).
ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Хмельницькому ОСОБА_6 помер, про що 11 серпня 2020 року Білогірським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) складено актовий запис № 113 (а. с. 15).
Відповідно до акту епідеміологічного розслідування випадку захворювання на COVID-19 у КНП «Білогірська ЦРЛ», проведеного з 03 по 14 серпня 2020 року, у межах інкубаційного періоду з 16.07.2020 у КНП «Білогірська ЦРЛ» в інфекційному відділенні перебувало три пацієнта: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , з якими ОСОБА_6 у контакті не перебував; по місцю роботи у хірургічному відділенні КНП «Білогірська ЦРЛ» випадків захворювання на COVID-19 з початку року не зареєстровано; у межах інкубаційного періоду ОСОБА_6 за межі Білогірського району не виїжджав; у контакті з хворими на COVID-19 та інші гострі респіраторні захворювання за місцем роботи та в побуті не перебував. Джерело збудника інфекції для ОСОБА_6 встановити не вдалося (а. с. 41-45).
Згідно з актом спеціального розслідування гострого професійного захворювання, що сталося 07 серпня 2020 року о 20 год 40 хв. на КНП «Білогірська ЦРЛ», складеного за формою Н-1/НП, гостре професійне захворювання зі смертельним наслідком з лікарем-хірургом КНП «Білогірська ЦРЛ» ОСОБА_6 не підпадає під дію пункту 52 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337, і визнано таким, що не пов`язано з виробництвом (а. с. 37-40).
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що не підтверджено доказами факт смерті ОСОБА_6 , як медичного працівника, з причин, пов`язаних з його інфікуванням COVID-19 під час виконання професійних обов`язків у КНП «Білогірська ЦРЛ».
Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.
За змістом пункту 6 Порядку здійснення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та визначення їх розмірів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 498 (далі - Порядок № 498), факт смерті медичного працівника з причин, пов`язаних з його інфікуванням COVID-19 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, встановлюється комісією (спеціальною комісією) з розслідування (спеціального розслідування), що проводиться відповідно до Порядку № 337, та оформляється актом розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася), за встановленою формою.
Згідно з пунктом 3 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337 (далі - Порядок № 337), гостре професійне захворювання (отруєння) - це захворювання (або смерть), що виникло після однократного (протягом не більш як однієї робочої зміни) впливу на працівника шкідливих факторів фізичного, біологічного та хімічного характеру (у тому числі інфекційні, паразитарні, алергійні захворювання); нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків або в дорозі (на транспортному засобі підприємства чи за дорученням роботодавця), внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання (отруєння) та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного та рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення тощо.
У пункті 52 Порядку № 337 визначені обставини, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, до яких, зокрема, належить однократний вплив на працівника шкідливих чи небезпечних виробничих факторів, внаслідок яких у нього виникло гостре професійне захворювання (отруєння), за наявності висновку закладу охорони здоров`я.
Зі змісту журналу викликів ургентних спеціалістів по КНП «Білогірська ЦРЛ» вбачається. що ОСОБА_6 , як ургентний лікар-хірург, протягом дня 25 липня 2021 року викликався тричі, а саме перебував у лікарні з 13 год 00 хв. до 14 год 30 хв., з 15 год 30 хв. до 17 год 30 хв. та з 19 год 00 хв. до 21 год 30 хв. (а. с. 25-27).
За даними дорожнього листка службового автомобіля № 620 від 25 липня 2020 року ОСОБА_6 , як ургентний лікар-хірург, користувався послугами службового автомобіля о 15 год, 18 год, 19 год 25 липня 2020 року (а. с. 46-47).
З листа КНП «Білогірська ЦРЛ» від 13 серпня 2020 року № 564 слідує, що контакт ОСОБА_6 з особами, хворими на лабораторно підтверджений COVID-19, які з 16 липня по 01 серпня 2020 року перебували в КНП «Білогірська ЦРЛ», не встановлено, чергування ОСОБА_6 по лікарні було 10 липня 2020 року, на приймальному покої хворих не оглядав, консультацію хворих в інфекційному відділенні не проводив, 25-26 липня 2020 року надавав невідкладну допомогу в хірургічному відділенні хворим з діагнозами: гострий панкреатит та травма кісток таза (а. с. 18).
З листа КНП «Білогірська ЦРЛ» від 02 вересня 2020 року № 611 убачається, що ОСОБА_6 , як ургентний лікар-хірург, працював в КНП «Білогірська ЦРЛ» з 9 год 30 хв. до 14 год 00 хв., з 15 год 30 хв. до 17 год 30 хв. та з 19 год 00 хв. до 21 год 00 хв., оглядав хворих в хірургічному відділенні, а саме: ОСОБА_10 , яка була госпіталізована в хірургічне відділення черговим лікарем і провів корекцію лікування, ОСОБА_11 , який був госпіталізований черговим лікарем, провів огляд та назначив обстеження ОСОБА_12 , оглядав хвору ОСОБА_13 , яка була направлена в хірургічне відділення лікарем-стоматологом, консультацію хворих в інфекційному відділенні не проводив, надавав невідкладну допомогу 25-26 липня 2020 року у хірургічному відділенні хворим з діагнозами: гострий панкреатит та травма кісток таза, лікував хворих в хірургічному відділенні: ОСОБА_14 з 23 по 30 липня 2020 року (шлунково-кишкова кровотеча), ОСОБА_11 з 25 по 31 липня 2020 року (гострий панкреатит), ОСОБА_15 (ліпома шиї), ОСОБА_16 (абсцес сідниці), ОСОБА_13 (гнійний періостит), ОСОБА_12 з 25 по 30 липня 2020 року (перелом кісток таза), 16 липня 2020 року був асистентом хірурга на операції хворого ОСОБА_17 (пупкова кила), 26 липня 2020 року був асистентом на операції ОСОБА_11 (гострий панкреатит). У хворих ОСОБА_13 та ОСОБА_12 за результатами аналізу ІФА результат від`ємний (а. с. 19).
Допитані у суді першої інстанції свідки не підтвердили наявність контактів ОСОБА_6 з особами, хворими на лабораторно підтверджений COVID-19, у межах інкубаційного періоду при виконанні службових обов`язків.
Отже, суд першої інстанції, установивши, що лікар-хірург ОСОБА_6 протягом інкубаційного періоду не оглядав, не консультував пацієнтів медичного закладу, хворих на лабораторно підтверджений COVID-19, не мав контактів з такими хворими, що були би пов`язані з професійною діяльністю (з урахуванням дотримання дистанції, використання засобів індивідуального захисту та часу перебування у контакті), обґрунтовано прийшов до висновку про відмову у позові.
Апеляційна скарга не містить посилання на докази, які б впливали на правильний висновок суду.
Згідно з частинами 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивачки із висновками суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи. 
Порушення норм процесуального права, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено.
Відповідно заслуговують на увагу аргументи про законність та обґрунтованість судового рішення, зазначені у відзивах відповідачів на апеляційну скаргу. 
Європейський суд з прав людини у пункті 58 рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
 
Рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 18 травня 2021 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено 19 жовтня 2021 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай 

Судді А. П. Корніюк 

І. В. П`єнта