УХВАЛА

11 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 280/3073/20
адміністративне провадження № К/9901/35388/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача                    Бевзенка В.М.,
суддів:                              Кравчука В.М., Чиркіна С.М.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.08.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі № 280/3073/20 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування припису та постанови про накладення штрафу,
УСТАНОВИВ:
У 2020 році Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (далі - відповідач), у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати припис відповідача про усунення виявлених порушень від 04.11.2019 № ЗП3323/573/АВ/П;
- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 19.12.2019 № ЗП3323/573/АВ/П/ТД-ФС.
Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі ухвалив розглянути та розглянув її за правилами загального позовного провадження.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.08.2020 залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 позов задоволено.
Ухвалою Верховного Суду від 16.08.2021 касаційну скаргу відповідача на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.08.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі № 280/3073/20 повернуто.
27.09.2021 до Верховного Суду вдруге надійшла касаційна скарга відповідача на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.08.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у цій справі.
Ухвалою Верховного Суду від 12.10.2021 указану касаційну скаргу залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, а саме:
- зазначити обґрунтовані підстави пропуску строку на касаційне оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021.
28.10.2021 на адресу Верховного Суду надійшла заява відповідача про усунення недоліків касаційної скарги викладених в ухвалі Верховного Суду від 12.10.2021.
Дослідивши її зміст, Суд дійшов такого висновку.
На відміну від випадку залишення касаційної скарги без руху, коли законодавець визначив граничний строк для усунення недоліків скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, положення Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не визначають строк, у який скаржник може повторно подати касаційну скаргу після її повернення з підстави, визначеної пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України.
Втім, зазначене не свідчить, що після повернення касаційної скарги встановлений частиною 1 статті 329 КАС України строк починає свій відлік заново.
Учасники судового процесу та їхні представники можуть скористатися правом на повторне подання касаційної скарги у межах розумних строків та при дотриманні вимог КАС України.
Скаржник подав повторно касаційну скаргу через 27 календарних днів після того, як ухвалою Верховного Суду від 16.08.2021 вперше подану касаційну скаргу було повернуто.
Такий пропуск строку на касаційне оскарження є безпідставно значним для виконання скаржником вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги.
Посилання скаржника на кадрове становище відділу юридичного забезпечення відповідача, значну завантаженість справ на 1 працівника та наявність 2-х спеціалістів, які взаємозамінні при відсутності одного з них з поважних причин є суб`єктивною обставиною, яка не свідчить про вчинення процесуальних дій щодо повторного подання касаційної скарги протягом розумного строку.
Таким чином, скаржник не вказав та не підтвердив наявність об`єктивних перешкод для реалізації ним права на оскарження судових рішень у касаційному порядку у найкоротший строк з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги.
Згідно до положень частини 3 статті 2 КАС України одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.
Частина 2 статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, неодноразово вказувалось, що право на доступ до судочинства, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним, воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21.12.2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», пункту 53 рішення ЄСПЛ від 08.04.2010 року у справі «Меньшакова проти України»). За висновком, викладеним в рішенні від 18.10.2005 року у справі «МПП «Голуб» проти України», право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними меж.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Оскільки скаржником не усунуті недоліки касаційної скарги викладені в ухвалі Верховного Суду від 12.10.2021, Суд визнає неповажним пропущений скаржником строк на касаційне оскарження та відмовляє у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 2, 44, 333 КАС України, Суд,
УХВАЛИВ:
Визначити неповажними причини пропуску строку на касаційне оскарження  рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.08.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі № 280/3073/20.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Держпраці у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.08.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі № 280/3073/20.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.
Суддя-доповідач:                                                                                          В.М. Бевзенко
Судді:                                                                                                              В.М. Кравчук
                                                                                                              С.М. Чиркін