ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2021 р.                              Справа № 910/5432/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Демидової А.М.
суддів:            Ходаківської І.П. 
          Корсака В.А. 
 
за участю секретаря судового засідання: Ващенка В.А.

за участю представників сторін:
від позивача: Осадчий В.М.       
від відповідача: Пороховник О.О.    

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області 

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 (дата складання та підписання повного тексту рішення 12.08.2021) (суддя Підченко Ю.О.)

у справі № 910/5432/21 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут"
до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області
про стягнення 502 982,46 грн,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст і підстави позовних вимог
1.          Товариство з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" (далі -          ТОВ "Київоблгаз Збут", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - ГУ ДФС у Київській області, відповідач) заборгованості за поставлений природний газ у розмірі 486 843,83 грн, пені в розмірі 16 138,63 грн.
2.          Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, у порушення умов договору від 30.01.2019 № 41FB417-446-19 (далі - Договір), не оплатив у визначені строки природний газ, поставлений у грудні 2019 року, в січні та лютому 2020 року.

Короткий зміст заперечень відповідача
3.          Відповідач у відзиві на позовну заяву вимоги позивача не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки ГУ ДФС у Київській області не є належним відповідачем у цій справі.
4.          У прохальній частині відзиву міститься клопотання, в якому ГУ ДФС у Київській області наполягав на зміні відповідача на його правонаступника Державну податкову службу України в особі відокремленого підрозділу Головне управління ДПС у Київській області (далі - ГУ ДПС у Київській області).

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття
5.          Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.2021 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про заміну його правонаступником, оскільки відповідач станом на час слухання справи не припинений, а позивач заперечує проти його заміни.
6.          Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 у справі                  № 910/5432/21 позовні вимоги ТОВ "Київоблгаз Збут" задоволено повністю. Стягнуто з ГУ ДФС у Київській області на користь ТОВ "Київоблгаз Збут" заборгованість у розмірі 486 843,83 грн (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 13.08.2021), пеню в розмірі 16 138,63 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 7 544,74 грн.
7.          Задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив з того, що матеріалами справи підтверджено наявність у відповідача заборгованості за Договором у розмірі 486 843,83 грн.
8.          Посилання відповідача на те, що все його нерухоме майно передано його правонаступнику, отже відсутні підстави для стягнення заборгованості з відповідача, суд першої інстанції відхилив з тих підстав, що суду не подано передавальний акт чи інший документ, який би свідчив про передачу зобов`язань за Договором правонаступнику Управління.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
9.          Не погоджуючись із вказаними рішенням, ГУ ДФС у Київській області звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 у справі № 910/5432/21 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
10.          Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
11.          Скаржник зазначає, що предметом позову є вимога позивача про стягнення з ГУ ДФС у Київській області заборгованості за Договором, укладеним на строк з 01.01.2019 по 31.12.20019. Позивач не заперечує, що в зазначений період відповідач виконував свої зобов`язання щодо оплати поставленого газу належним чином.
12.          За доводами скаржника, суд першої інстанції не врахував, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 № 537 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" (далі - Постанова № 537) і до додатку 2 "Перелік територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються" до цієї постанови ГУ ДФС у Київській області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Київській області. Відповідно до проміжного передавального акта, затвердженого наказом Державної податкової служби України № 236 від 28.12.2019, додаток 2 якого додано до позовної заяви, все майно відповідача передано ГУ ДПС у Київській області. Отже, фактично з 28.12.2019 ГУ ДФС у Київській області не має на своєму балансі нерухомості, тому не має ніякого права вчиняти будь-які правочини стосовно майна, переданого на баланс ГУ ДПС у Київській області.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
13.          Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2021 справа № 910/5432/21 передана колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Ходаківська І.П., Корсак В.А.
14.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2021 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи                             № 910/5432/21; відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДФС у Київській області на рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 у справі № 910/5432/21 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.
15.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 відмовлено ГУ ДФС у Київській області у відстроченні сплати судового збору; апеляційну скаргу залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення її недоліків.
16.          Ухвалою від 27.09.2021 Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДФС у Київській області на рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 у справі           № 910/5432/21; розгляд апеляційної скарги призначив на 26.10.2021 о 10:30; встановив строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 19.10.2021.

Позиції учасників справи
17.          Позивач не скористався своїм правом, відзив на апеляційну скаргу не надав.
18.          19.10.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшло  клопотання ТОВ "Київоблгаз Збут" про долучення документів до матеріалів справи, в якому позивач просить суд долучити до матеріалів справи копії постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у справі № 910/7215/20 та рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 у справі № 910/16392/20.

Явка представників учасників справи
19.          У судове засідання 26.10.2021 з`явились представники позивача та відповідача. 
20.          Представник відповідача (скаржника) у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав і просив суд її задовольнити.
21.          Представник позивача проти апеляційної скарги заперечував і просив суд відмовити в її задоволенні. 

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
22.          Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 30.01.2019 між ТОВ "Київоблгаз Збут" (постачальник) і ГУ ДФС у Київській області (споживач) укладено договір на постачання природного газу № 41FB417-446-19 (Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язався з 01.01.2019 до 31.12.2019 поставити споживачеві у власність товар за визначеним предметом закупівлі Газове паливо код 09120000-6 за ДК 021:2015, відповідно до специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору, а споживач зобов`язався прийняти цей товар у власність та оплатити його на умовах, визначених цим Договором.
23.          Відповідно до пп. 3.5.1 п. 3.5 Договору за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ (AT "Київоблгаз") та споживачем відповідно до вимог Кодексу ГРМ.
24.          Підпунктом 3.5.2 пункту 3.5 Договору встановлено, що на підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника.
25.          Згідно з пп. 3.5.3 п. 3.5 Договору споживач протягом двох днів з дати отримання акта приймання-передачі газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.
26.          Підпунктом 3.5.5 пункту 3.5 Договору встановлено, що у випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акта приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ.
27.          Згідно з п. 5.1 Договору ціна за 1 000 куб.м газу є договірною і становить 13 898,60 грн, у тому числі ПДВ 20% - 2 316,43 грн.
28.          Відповідно до п. 6.3 Договору розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць - з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно.
29.          Оплата вартості природного газу здійснюється споживачем у безготівковій формі, у національній валюті України на розрахунковий рахунок постачальника за фактично спожитий природний газ до 25 числа місяця наступного за місяцем постачання на підставі акту приймання-передачі підписаного представниками сторін (п. 6.6 Договору).
30.          Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє в частині реалізації газу з 01 січня 2019 року до 31 грудня 2019 року, а в частині грошових зобов`язань при наявності   фінансування - до повного розрахунку (п. 12.1 Договору).
31.          Відповідно до п. 12.2 Договору його дія може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в Договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.
32.          На виконання умов Договору позивач передав у власність відповідача у грудні 2019 року, січні 2020 року та лютому 2020 року природний газ на загальну суму 708 497,21 грн, що підтверджується актами приймання-передачі, зокрема:
- від 31.12.2019 № КОЗ89034611 в обсязі 25 074,69 куб.м на суму 205 327,32 грн (повноважними представниками сторін підписаний без зауважень);
- від 31.01.2020 № К0З80003709 в обсязі 27 916,71 куб.м на суму 227 493,06 грн;
- від 29.02.2020 № К0З80006950 в обсязі 33 829,56 куб.м на суму 275 676,83 грн.
33.          Акти від 31.01.2020 № К0З80003709 та від 29.02.2020 № К0З80006950 підписав уповноважений представник позивача. Уповноважений представник відповідача отримав нарочно по одному примірнику кожного з цих актів, однак підписаними їх не повернув, при цьому не надав мотивовану та обґрунтовану письмову відмову від їх підписання.
34.          На підставі викладеного, позивач в односторонньому порядку, на підставі даних оператора ГРМ, встановив обсяг поставленого відповідачу природного газу у січні та лютому 2020 року, вказавши їх в актах приймання-передачі.
35.          У силу приписів пп. 3.5.5 п. 3.5 Договору зазначені акти вважаються підписаними споживачем.
36.          Відповідач оплатив заборгованість частково, сплативши вартість газу, поставленого у грудні 2019 року, у розмірі 217 900,00 грн (16 164,95 грн - 30.12.2020; 201 735,05 грн - 30.12.2020).
37.          У лютому 2021 року відповідач перерахував на рахунок позивача                       3 753,38 грн, які зараховані в рахунок часткового погашення заборгованості за природний газ, поставлений у січні 2020 року.
38.          Таким чином, заборгованість за поставлений природний газ становить          486 843,83 грн (708 497,21 грн - 217 900 грн - 3 753,38 грн).
39.          З огляду на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача вартість неоплаченого природного газу у розмірі 486 843,83 грн і пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 16 138,63 грн.
40.          Відмовляючи у задоволенні клопотання відповідача про заміну його, як відповідача, на його правонаступника ГУ ДПС у Київській області, місцевий господарський суд встановив наступне.
41.          Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 № 537 вирішено:
- утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1 (пункт 1);
- реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2 (пункт 2);
- установити, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України (пункт 3);
- визначити територіальні органи Державної податкової служби правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються згідно з п. 2 цієї постанови, у відповідних сферах діяльності (пункт 4).
42.          Згідно з додатком 1 "Перелік територіальних органів Державної податкової служби, що утворюються" до Постанови № 537 утворено ГУ ДПС у м. Києві.
43.          Відповідно до додатку 2 "Перелік територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються" до Постанови № 537 ГУ ДФС у Київській області реорганізується шляхом його приєднання до ГУ ДПС у Київській області.
44.          За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ГУ ДФС у Київській області знаходиться у стані припинення.
45.           Також відповідач не надав суду передавальний акт чи інший документ на підтвердження передачі зобов`язань за Договором правонаступнику відповідача.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
46.          Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
47.          ГУ ДФС у Київській області оскаржує рішення суду першої інстанції у цій справі з підстав неправильного визначення місцевим господарським судом відповідача у справі, зокрема, з підстав відмови у заміні відповідача на його правонаступника ГУ ДПС у Київській області.
48.          Відповідно до ч. 2 ст. 48 ГПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
49.          Суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу, відповідно до ст. 52 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.
50.          Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.
51.          Інститут правонаступництва органів державної влади різниться від інституту правонаступництва суб`єктів приватного права, оскільки є більш ширшим за змістом, включаючи в себе: правонаступництво в завданнях, функціях та повноваженнях як складових категорії компетенції органу виконавчої влади, а також щодо конкретних управлінських (організаційних) прав та обов`язків, які складають зміст відповідних правовідносин - публічне правонаступництво за якого відбувається перехід владних прав та функції органу, що реорганізовується до органу, що створюється та правонаступництво в майнових приватних правовідносинах, у яких орган влади виступає як юридична особа приватного права.
У випадку публічного правонаступництва перехід таких прав та обов`язків оформлюється нормативним актом, тоді як правонаступництво в майнових приватних правовідносинах здійснюється на підставі передавального акта.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20.09.2021 у справі № 909/51/17, від 09.09.2019 у справі № 916/376/15-г.
52.          Відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
53.          Згідно з ч. 1 ст. 106 ЦК України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.
54.          Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЦК України після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.
55.          Відповідно до п.п. 4, 5 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074 (далі - Порядок № 1074), орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу виконавчої влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох органів виконавчої влади. Орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.
56.          Згідно з п. 6 Порядку № 1074 права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади - до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.
57.          Відповідно до абзацу 1 п. 12 Порядку № 1074 орган виконавчої влади, утворений в результаті реорганізації, здійснює повноваження та виконує функції у визначених Кабінетом Міністрів України сферах компетенції з дня набрання чинності актом Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення здійснення таким органом повноважень та виконання функцій органу виконавчої влади, що припиняється.
58.          Разом з тим, згідно з п. 7 Порядку № 1074 майнові права та обов`язки органів виконавчої влади у разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять правонаступникові на підставі передавального акта, а у разі їх поділу - згідно з розподільчим балансом.
59.          Згідно з ч. 5 ст. 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
60.          Відповідно до ч. 7 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" у разі поділу юридичних осіб здійснюється державна реєстрація новоутворених юридичних осіб та державна реєстрація припинення юридичної особи, що припиняється у результаті поділу. Поділ вважається завершеним з дати державної реєстрації припинення юридичної особи, що припиняється у результаті поділу.
61.          Отже, інститут правонаступництва органів державної влади різниться від інституту правонаступництва суб`єктів приватного права, оскільки є більш ширшим за змістом, включаючи в себе: правонаступництво в завданнях, функціях та повноваженнях як складових компетенції органу виконавчої влади, а також щодо конкретних управлінських (організаційних) прав та обов`язків, які складають зміст відповідних правовідносин, - тобто публічне правонаступництво, за якого відбувається перехід владних прав та функції органу, що реорганізовується, до органу, що створюється, та правонаступництво в майнових приватних правовідносинах, в яких орган влади виступає як юридична особа приватного права. У випадку публічного правонаступництва перехід таких прав та обов`язків оформлюється нормативним актом, тоді як правонаступництво в майнових приватних правовідносинах здійснюється на підставі передавального акта або розподільчого балансу. При цьому юридична особа є припиненою з дати внесення до ЄДР запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 19.03.2021 у справі № 910/4642/20.
62.          Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що умовою задоволення клопотання про заміну відповідача є встановлення обставин переходу майнових прав та обов`язків відповідача - ГУ ДФС у Київській області у процесі його реорганізації до ГУ ДПС у Київській області, які з урахуванням наведеного мають підтверджуватись передавальним актом.
63.          З аналізу положень ст. 104 ЦК України, ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" і п.п. 7, 12 Порядку № 1074 вбачається, що реорганізація ГУ ДФС у Київській області шляхом її приєднання вважатиметься такою, що відбулася, із дати державної реєстрації змін до відомостей, які містяться в ЄДР, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої здійснюється приєднання, натомість перехід майнових прав та обов`язків реорганізованого (приєднаного) органу виконавчої влади до його правонаступника має підтверджуватися передавальним актом, затвердженим у встановленому порядку.
64.          Як встановлено місцевим господарським судом, відповідач не надав суду затвердженого передавального акта, а згідно із відомостями з ЄДР ГУ ДФС у Київській області перебуває у стані припинення, та запису про припинення юридичної особи до реєстру не внесено, що свідчить про недоведеність повного правонаступництва ГУ ДПС у Київській області стосовно прав та обов`язків ГУ ДФС у Київській області.
Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/22630/17 та від 21.07.2020 у справі № 910/19256/16.
65.          Посилання відповідача на те, що факт передання нерухомого майна підтверджено додатком 2 до проміжного передавального акта, суд апеляційної інстанції відхиляє з тих підстав, що надані суду копії додатку 2 до передавального акта (а.с. 55-57) та наказу Державної податкової служби України № 236 від 28.12.2019 "Про прийняття нерухомого майна від територіальних органів ДФС до правонаступників - територіальних органів ДПС" (а.с. 53-54), згідно з їх змістом є лише частиною цих документів і не містять повного тексту.
66.          З урахуванням викладеного, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені відповідачем обставини в клопотанні про заміну сторони правонаступником не є достатньою підставою для здійснення процесуального правонаступництва.
67.          Відтак, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а висновок суду першої інстанції зроблений з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
68.          Дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний господарський суд зазначає таке.
69.          Пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
70.          Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про ринок постачання природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими нормативно-правовими актами.
71.          Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
72.          Частиною першою статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
73.          Умовою виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання, за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.
74.          Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
75.          Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються (ст.ст. 525, 615 ЦК України).
76.          Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
77.          Зважаючи на докази, надані позивачем, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про доведеність позовних вимог про стягнення суми заборгованості в розмірі 486 843,83 грн.
78.          У ч. 1 ст. 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.
79.          Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).
80.          Згідно з ч. 2 ст. 343 ГК України і ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.
81.          Відповідно до п. 8.5 Договору за прострочення платежу з вини споживача, останній сплачує постачальнику пеню в розмірі однієї облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості.
82.          За приписом ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
83.          Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.
84.          Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення вимог позивача в частині стягнення пені у розмірі 16 138,63 грн. 

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
85.          Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
86.          З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 у справі № 910/5432/21 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Судові витрати
87.          У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за розгляд апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області залишити без задоволення.
2.          Рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 у справі                      № 910/5432/21 залишити без змін.
3.          Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
4.          Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.
5.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 01.11.2021.                                                                                                                                     

Головуючий суддя                                                            А.М. Демидова 

Судді                                                                                І.П. Ходаківська

                                                                                В.А. Корсак