П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

12 листопада 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/826/21	
Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Єщенка О.В. та Шевчук О.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРУП-АГРО" до Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання зареєструвати податкові накладні,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРУП-АГРО" (далі ТОВ) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі ГУДПС) та Державної податкової служби України (далі ДПС) про визнання протиправним та скасування рішення від 30 листопада 2020 року №61857 про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку; зобов`язання виключити Товариство з переліку платників податку, які відповідають критерія ризиковості платника ПДВ; визнання протиправними та скасування рішень від 10 грудня 2020 року №2221539/42950537, від 16 грудня 2020 року №2241052/42950537, від 31 грудня 2020 року №2285942/42950537, від 31 грудня 2020 року №2285941/42950537 про відмову в реєстрації податкових накладних; зобов`язання зареєструвати податкові накладні від 27 листопада 2020 року №2711001, від 28 листопада 2020 року №2811001, від 01 грудня 2020 року №112001, від 01 грудня 2020 року №112002.
В обґрунтування позову було зазначено, що рішення №61857 прийнято необґрунтовано, в порушення встановленого законодавством порядку, тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню. Товариством були виконані вимоги Податкового кодексу України щодо складення та подання на реєстрацію податкових накладних на адресу ТОВ "Одеський хлібзавод №4" і ТОВ "Миколаївський хлібзавод №1" на проведені господарські операції щодо продажу власно вирощеної пшениці, але реєстрація податкових накладних була зупинена. У квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не вказано конкретного переліку питань для пояснень та/або переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію накладних. Позивач подавав до ГУДПС документи на підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних. У рішеннях про відмову в реєстрації податкових накладних не підкреслено документів, які не надано товариством. Оскільки рішення містять загальний перелік нібито не наданих копій документів без чіткого визначення яких саме документів не надано, то такі підстави суперечать фактичним обставинам. Отже, оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних не можна вважати законними і обґрунтованими.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року позов задоволено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду ГУДПС подало апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову повністю.
З огляду на неприбуття у судове засідання 10 листопада 2021 року сторін, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце його проведення, колегія суддів у відповідності до ст.311 КАС України вирішила розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Повний текст судового рішення складений 12 листопада 2021 року. 
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач є сільськогосподарським підприємством з основним видом діяльності: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
У листопаді 2020 року позивач здійснював реалізацію власно вирощеної сільськогосподарської продукції (пшениці) ТОВ "Одеський хлібзавод № 4" на підставі договору від 26 листопада 2020 року № ЗП-09/40 і ТОВ "Миколаївський хлібзавод № 1" на підставі договору від 26 листопада 2020 року №10/11/2020.
За результатами господарських операцій ТОВ було складено податкові накладні від 27 листопада 2020 року №2711001 на адресу ТОВ "Одеський хлібзавод №4", від 28 листопада 2020 року №2811001, від 01 грудня 2020 року №112001, від 01 грудня 2020 року №112002 на адресу ТОВ "Миколаївський хлібзавод №1".
Податкові накладні складено позивачем датою поставки та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – ЄРПН).
Автоматизованою системою "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС направлено позивачу повідомлення про прийняття податкових накладних та зупинення їх реєстрації. Підставою вказано, що платник податку відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних.
В електронному кабінеті платника податків позивачем отримано рішення від 30 листопада 2020 року №61857 про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платника податку – "У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарських операцій, зазначених у податкових накладних".
По кожній податковій накладній, реєстрація якої зупинена, позивач направив ГУДПС пояснення та копії документів на підтвердження діяльності підприємства, однак, відповідач не врахував надані позивачем пояснення та докази на їх підтвердження і рішеннями від 10 грудня 2020 року № 2221539/42950537, від 16 грудня 2020 року № 2241052/42950537, від 31 грудня 2020 року № 2285942/42950537, від 31 грудня 2020 року № 2285941/42950537 відмовив у реєстрації податкових накладних від 27 листопада 2020 року №2711001, від 28 листопада 2020 року №2811001, від 01 грудня 2020 року №112001, від 01 грудня 2020 року №112002 у ЄРПН.
Підставою для відмови вказано:
- у рішенні від 10 грудня 2020 року №2221539/42950537 – ненадання первинних документів, щодо постачання/придбання товарів/послуг; зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити). У розділі "Додаткова інформація (зазначити конкретні документи)" не зазначено, які саме документи не були надані позивачем;
- у рішенні від 16 грудня 2020 року №2241052/42950537 – надання копій документів, складених із порушенням законодавства. У розділі "Додаткова інформація (зазначити конкретні документи)" зазначено про надання копій документів щодо складського обліку за невстановленою формою;
- у рішеннях від 31 грудня 2020 року №2285942/42950537 і №2285941/42950537 – ненадання первинних документів, щодо постачання/придбання товарів/послуг; зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити); розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. У розділі "Додаткова інформація (зазначити конкретні документи)" не зазначено, які саме документи не були надані позивачем.
Винесення вказаного рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку та рішень про відмову в реєстрації податкових накладних і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.
Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що комісією ГУДПС з питань зупинення реєстрації податкової накладної\розрахунку коригування в ЄРПН застосовано непрозорі механізми визначення товариства позивача як такого, що відповідає Критеріям ризиковості, оскільки не доведено, яку саме використано інформацію та чи проведено повний моніторинг діяльності саме позивача перед тим, як винести рішення про віднесення його до переліку ризикових.
Крім того, суд погодився з доводами позивача, що Товариством були виконані вимоги ПК України щодо складення та подання на реєстрацію податкових накладних на адресу ТОВ "Одеський хлібзавод №4" і ТОВ "Миколаївський хлібзавод №1" на проведені господарські операції щодо продажу власно вирощеної пшениці, але реєстрація податкових накладних була зупинена. У квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не вказано конкретного переліку питань для пояснень та/або переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію накладних. Позивач подавав до ГУДПС документи на підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних. У рішеннях про відмову в реєстрації податкових накладних не підкреслено документів, які не надано товариством.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.
Так, Постановою КМУ від 11 грудня 2019 року №1165 було затверджено порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН (далі Порядок), п.1 якого передбачено, що цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації  податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.
Крім того, вказаним порядком затверджено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість  (додаток 1 до Порядку), одним з яких передбачено наступний критерій (8): «у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування».
Згідно з п.6. Порядку у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).
Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України  Про електронні документи та електронний документообіг,  Про електронні довірчі послуги  та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.
Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.
За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).
Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 30 листопада 2020 року №61857 ДПС прийняло рішення про відповідність платника податку на додану вартість ТОВ критеріям ризиковості платника податку у зв`язку з відповідністю платника податку п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.
В даному рішенні зазначено: підстава (зазначається відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та, у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку  розшифровується, яка саме податкова інформація):  п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку; «у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в податкових накладних.
Разом з тим, ні у вказаному рішенні, ні під час відмови в реєстрації податкових накладних податковим органом жодним чином не зазначено, яка саме податкова інформація в наявності у відповідача, що стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, в результаті аналізу якої відповідач дійшов висновку про ризиковість здійснення господарської операції позивачем, рівно як і не зазначено відносно якої саме господарської операції відповідач зробив висновок щодо її ризиковості та з яким саме контрагентом.
Наведені обставини мають ґрунтовне значення, оскільки відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Окремо колегія суддів зазначає, що віднесенню платника податку до категорії ризикового повинно передувати здійснення ним конкретної ризикової господарської операції (інформації про яку станом до звернення до суду ДПС не надано), а не загальна інформація податкового органу щодо суб`єкта господарської діяльності.
Стосовно доповідної записки заступника начальника відділу аналітики податкових ризиків управління податкового адміністрування від 30 листопада 2020 р., на підставі якої нібито прийнято вказане рішення про ризиковість платника, колегія суддів зазначає таке.
Із вказаної записки вбачається, що за результатами аналізу даних ЄРПН по ТОВ встановлено, що платником з 13 по 27 листопада 2020 року здійснювалась реалізація кукурудзи, пшениці та добрив органічних-мінеральних сухих "Вітагров" на загальну суму ПДВ 1635,6 тис. гривень. При проведенні аналізу сформованого кредиту по отриманим податковим накладним та сум ліміту, яку платник використовував для реєстрації виданих податкових накладних, виявлено постачальника добрив ТОВ "Завод екодобрив "Фертіна" на суму ПДВ 950 тис.грн., з них зупинена реєстрація 240 тис.грн. у зв`язку із внесенням 15 листопада 2020 року відповідного суб`єкта господарювання ГУДПС у м.Києві до переліку ризикових платників. 
Крім того, на адресу ТОВ зареєстровані податкові накладні ТОВ "ХАРВЕСТЕР-КОМБАЙН" (на обліку в ГУДПС у м.Києві) на суму ПДВ 501 тис.грн. по наданню послуг із внесення біодобрив, а також значної кількості газу вуглеводного, бензину та автомобільних запчастин іншими суб`єктами господарювання.
Згідно даних ЄСВ на підприємстві працює 1 особа, за даними Реєстру речових прав по підприємству рахується 340,3 га землі.
За 2020 рік сплачено єдиного внеску 1,2 тис. грн. та податку на доходи фізичних осіб - 1 тис. гривень. При цьому, по підприємству рахується заборгованість зі сплати єдиного внеску у сумі 16,3 тис. гривень.
З аналізу наведеного вбачається, що податковою інформацією на підставі якої прийнято спірне рішення про ризиковість ТОВ, була інформація виключно стосовно контрагентів позивача, а саме щодо порушення (нібито) ними норм податкового законодавства.
Разом з тим, положеннями статті 61 Конституції України передбачено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, в зв`язку з чим колегія суддів зазначає, що не дотримання контрагентами позивача норм податкового законодавства може мати наслідки виключно щодо таких суб`єктів.
Крім того, вказана інформація стосується таких контрагентів позивача - ТОВ "Завод екодобрив "Фертіна" та ТОВ "ХАРВЕСТЕР-КОМБАЙН", водночас подані на реєстрацію ПН були складені за результатами діяльності позивача з ТОВ "Одеський хлібзавод №4" на підставі договору від 26 листопада 2020 року №ЗП-09/40 і ТОВ "Миколаївський хлібзавод №1" на підставі договору від 26 листопада 2020 року №10/11/2020, що також спростовує обґрунтованість спірного рішення про ризиковість ТОВ та свідчить про належність його до скасування.
Колегія суддів зазначає, що оскільки правовим підґрунтям для прийняття рішень про відмову в реєстрації ПН було спірне рішення від 30 листопада 2020 року №61857 про відповідність платника податку критеріям ризиковості, яке, як було зазначено, є безпідставним, то і спірні рішення від 10 грудня 2020 року №2221539/42950537, від 16 грудня 2020 року №2241052/42950537, від 31 грудня 2020 року №2285942/42950537, від 31 грудня 2020 року №2285941/42950537 про відмову в реєстрації податкових накладних також підлягають скасуванню.
Також, ч.2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так, у справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини «... підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Зазначений принцип на думку суду передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності».
Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), пункту 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункту 58, "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), № 32457/05, пункту 40, "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), № 35298/04, пункту 67).  
Колегія суддів наголошує, що відсутність факту зазначення в спірному рішенні ДПС належної інформації, з огляду на яку ДПС дійшло висновку про ризиковість платника податку, свідчить про не дотримання обов`язку ДПС діяти вчасно, в належний і якомога послідовніший спосіб, запроваджувати внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність дій ДПС, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності.
Крім того, колегія суддів, з урахуванням матеріалів справи, не може погодитись з висновками податкового органу щодо надання позивачем документів, складених з порушенням законодавства (надано копії документів щодо складського зберігання за не встановленою формою), що стало підставою для відмови в реєстрації ПН, з огляду на таке.
Положеннями ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Відповідно до ст.4 вказаного бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються, зокрема, на принципах повного висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі; превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:
- назву документа (форми);
- дату складання;
- назву підприємства, від імені якого складено документ;
- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;
- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;
- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Так, з матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2020 року позивач здійснював реалізацію власно вирощеної сільськогосподарської продукції (пшениці) ТОВ "Одеський хлібзавод №4" на підставі договору від 26 листопада 2020 року №ЗП-09/40 і ТОВ "Миколаївський хлібзавод №1" на підставі договору від 26 листопада 2020 року №10/11/2020.
За результатами господарських операцій складено податкові накладні від 27 листопада 2020 року №2711001 на адресу ТОВ "Одеський хлібзавод №4", від 28 листопада 2020 року №2811001, від 01 грудня 2020 року №112001, від 01 грудня 2020 року №112002 на адресу ТОВ "Миколаївський хлібзавод №1".
Крім того, з метою реєстрації ПН ТОВ було подано до відповідача видаткову накладну № 2711001 від 27 листопада 2020 р., ТТН серії ПЗО № 436000 від 27 листопада 2020 р., звіт за Ф. 37-сг станом на 01 грудня 2020 р., платіжне доручення № 3640 від 01 грудня 2020 р., специфікація № 1 від 28 листопада 2020 р., видаткову накладну № 2811001 від 28 листопада 2020 р., ТТН серії ПЗО № 435976 від 27 листопада 2020 року, серії ПЗО № 435977 від 27 листопада 2020 р., звіт за Ф. 37-сг станом на 01 грудня 2020 р., платіжне доручення № 2558 від 01 грудня 2020 р., довіреність № 626 від 27 листопада 2020 р., журнал обліку руху зерна на складі готової продукції та відомості руху зерна (сільгоспоблік Ф. № 80) № 1 за 10 листопада 2020 р., № 2 за 27 листопада 2020 р., № 3 за 28 листопада 2020 р., № 4 за 01 грудня 2020 р., витяги на земельні ділянки, реєстри на приймання зерна та інше.
Таким чином, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що подана позивачем первинна документація відповідає вимогам закону за формою, змістом та обсягом (іншого в ході розгляду справи відповідачами не доведено), а тому податковий орган не мав правових підстав для відмови в реєстрації вказаних податкових накладних та винесення спірних рішень про відмову в реєстрації ПН.
При цьому, слід зазначити, що лише обставина (можлива) надання позивачем документів, складених з порушенням законодавства (надано копії документів щодо складського зберігання за не встановленою формою), не може бути єдиною підставою для відмови в реєстрації ПН за наявності іншого масиву належної первинної документації, яка свідчить про можливість реєстрації ПН.
З огляду на наведене колегія суддів вважає, що позовні вимоги ТОВ про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання зареєструвати податкові накладні є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо спірних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Федусик А.Г.	
Судді	    	Єщенко О.В.    Шевчук О.А.