ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 р.	Справа № 480/4632/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Григорова А.М.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Бартош Н.С. ,
за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.06.2021, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, м. Суми, повний текст складено 14.06.21 року по справі № 480/4632/21
          за позовом            ОСОБА_1  
          до           Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни      треті особи            Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" 
          про визнання протиправними та скасування постанов,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою в якій просила  суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.10.2021 ВП № 64316845;
- визнати протиправною та скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 15.02.2021 ВП № 64316845.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у відповідача, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, діяльність якого поширюється на м. Київ, були відсутні правові підстави для прийняття до виконання виконавчого документу та відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з фізичної особи, яка проживає у с. Семенівка Роменського району Сумської області. Зазначає, що майна, яке належить позивачу в місті Києві, у тому числі грошових та негрошових коштів на картковому рахунку в АК "Перший Український Міжнародний Банк" на момент відкриття виконавчого провадження та розгляду даної справи не було. У зв`язку із зазначеними обставинами, спірні постанови підлягають скасуванню.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.06.2021р. адміністративний позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни про визнання протиправними та скасування постанов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксани Анатоліївни про відкриття виконавчого провадження від 28.01.2021 ВП № 64316845. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксани Анатоліївни про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 15.02.2021 ВП № 64316845.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Приватним виконавцем  виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксаною Анатоліївною подано апеляційну скаргу, в якій вона зазначає, що вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим. Вказує, що з аналізу норм чинного законодавства України, можна дійти висновку, що стягувач наділений правом вибору місця виконання рішення. Посилається на те, що виконавче провадження № 64316845 приватним виконавцем відкрито у відповідності до ч. 2 ст. 24 Закону України “Про виконавче провадження” за місцем знаходженням майна (грошових коштів). Вказує, що місцезнаходження майна боржника - Котко Наталії Леонідівни знаходиться у межах виконавчого округу міста Києва підтверджується: заявою стягувача про примусове виконання рішення; довідкою Акціонерного товариства “Перший Український Міжнародний Банк”; випискою по рахунку від 28.01.2021 року. Зазначає, що суд не належним чином надав оцінку доказами наявним у справі та не дослідив їх у сукупності, оскільки зокрема із заяви стягувача про примусове виконання рішення та із виконавчого напису 41059 від 16.12.2020 року виданого приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С. вбачається, що адреса м. Київ, вул. Андріївська, 4 є адресою місцязнаходження стягувача - Акціонерного товариста “Перший Український Міжнародний Банк”, а не боржника ОСОБА_2 . Посилається на рішення Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постановах від 10 вересня 2018 року №905/3542/15, від 01 серпня 2019 року №910/13508/15 та від 19 серпня 2019 року №922/1293/15, від 10 вересня 2018 року по справі № 905/3542/15,  від 19 лютого 2020 року у справі №905/477/18. Зазначає, що гроші, в тому числі у безготівковій формі, є майном і їхнім місцезнаходженням вважається місцезнаходження фінансової установи, в якій відкритий відповідний рахунок боржника. Тобто, у даному випадку місцезнаходженням майна є саме місце розташування самого банку, де відкритий рахунок. Місцезнаходження Акціонерного товариства “Перший Український Міжнародний Банк”, в якому відкрито рахунок позивача ( АДРЕСА_1 ) є місцем знаходження майна позивача - грошових коштів, наявних на цьому рахунку. Зазначає, що в даному випадку приватним виконавцем Клітченко О.А. жодним чином не порушено ст. 24 Закону України “Про виконавче провадження”. Також зазначає, що судом першої інстанції порушено право відповідача на надання обґрунтованих заперечень, щодо заявлених позовних вимог ОСОБА_1 . Посилається на те, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено докази надані відповідачем - приватним виконавцем Клітченко Оксаною Анатоліївною та надано перевагу доводам та доказам, що були подані Позивачем - ОСОБА_1 . Зазначає, що суд першої інстанції приймаючи рішення не з`ясував належним чином, чи отримав відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі від 04.06.2021р., чим порушив права учасника справи, які закріплені процесуальним законодавством на подання обґрунтованих заперечень по суті заявлених вимог. Враховуючи вищевикладене, просить рішення Сумського окружного адміністративного суду № 480/4632/21 від 14 червня 2021 року - скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов  відмовити.
Аналогічні доводи відповідача щодо правомірності прийняття оскаржених постанов містяться в відзиві на позовну заяву.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2021р. залучено до участі у справі № 480/4632/21 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Акціонерне Товариство "Перший український міжрайонний банк".
Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві.
За правилами ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Відповідно до ст. 268 КАС України у справах, визначених, зокрема ст. 287 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
У відповідності до положень ст. 268 КАС України на веб-порталі “Судова влада” розміщено повідомлення про виклик у судове засідання учасників справи.
Учасники справи повідомлялися на електронні адреси, які містяться а матеріалах справи, а також телефонограмою.
Таким чином, учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, з урахуванням особливостей, визначених ст. 268 КАС України.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга  підлягає частковому  задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач зареєстрована за адресою: 42510, с. Семенівка, Роменський (Липоводолинський) район, Сумська область.
28.01.2021 стягувач - АК "Перший Український Міжнародний Банк" звернувся до приватного виконавця із заявою про примусове виконання рішення, в якій просив відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 41059 від 16.12.2020, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з боржника ОСОБА_1 коштів у розмірі 10526,67 грн.
В даній заяві зазначено місце реєстрації боржника - ОСОБА_1 - 42510, с. Семенівка, Липоводолинський район, Сумська область та адресу місцезнаходження майна боржника - АДРЕСА_1 .
28.01.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Клітченко Оксаною Анатоліївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64316845 з виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з позивача на користь АК "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованості в розмірі 10526,67 грн.
15.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену при примусовому виконанні виконавчого напису № 41059 виданого 16.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з боржника, яким є - ОСОБА_1 на користь АК "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованості в розмірі 10526,67 гривень.
Вважаючи вищевказані постанови протиправними, позивач звернулася до суду із вказаним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не дотримано вимоги ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" та без достатніх на те правових підстав відкрито виконавче провадження не за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи або знаходження його майна, а в іншому виконавчому окрузі.
Колегія суддів частково погоджується з даним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України “Про виконавче провадження” №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі- Закон № 1404-VIII)
Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Частиною першою статті 4 Закону № 1404-VIII визначено вимоги до виконавчого документа, зокрема, у виконавчому документі зазначаються адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб).
Пунктом 10 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Частинами першою, другою статті 5 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім винятків, установлених цією частиною.
Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з частиною п`ятою статті 18 Закону № 1404-VIII під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.
Відповідно до частини першої статті 19 Закону № 1404-VIII сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.
Відповідно до частин першої та другої статті 24 Закону № 1404-VIII виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
За частиною п`ятою статті 24 Закону № 1404-VIII у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.
Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.
Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.
Частиною першою статті 28 Закону № 1404-VIII встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Закон України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 1403-VIII)
Статтею 3 Закону № 1403-VIII визначено, що завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.
За змістом частини першої статті 4 Закону № 1403-VIII діяльність органів державної виконавчої служби та приватних виконавців здійснюється з дотриманням принципів: 1) верховенства права; 2) законності; 3) незалежності; 4) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 5) обов`язковості виконання рішень; 6) диспозитивності; 7) гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; 8) розумності строків виконавчого провадження; 9) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.
Згідно з частиною другою статті 4 Закону № 1403-VIII державний виконавець та приватний виконавець повинні здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, не розголошувати в будь-який спосіб професійну таємницю, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність.
Статтею 16 Закону № 1403-VIII визначено, що приватним виконавцем може бути громадянин України, уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом.
Відповідно до частин першої, другої і шостої статті 25 Закону № 1403-VIII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Вимоги до форми і змісту заяви про примусове виконання рішення визначені у частинах другій-четвертій статті 26 Закону України “Про виконавче провадження”, а також у пункті 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженій наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року ( далі - Інструкція).
Пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції визначено, що заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа.
У заяві про примусове виконання рішення зазначаються такі відомості:
- назва і дата видачі виконавчого документа;
- прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові стягувача;
- дата народження та адреса місця проживання чи перебування стягувача;
- реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) стягувача;
- номер телефону стягувача;
- спосіб перерахування стягнутих з боржника грошових сум (у разі виконання рішення про стягнення коштів);
- реквізити рахунку, відкритого у банку або в іншій фінансовій установі, для отримання стягнутих з боржника грошових сум (за наявності).
У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо).
У заяві про примусове виконання виконавчого документа, виданого у формі електронного документа, зазначаються такі відомості: найменування органу державної виконавчої служби або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові приватного виконавця до якого подається заява.
Згідно з пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону.
За текстом статті 2 Закону України “Про банки і банківську діяльність” від 07 грудня 2000 року № 2121-III (далі Закон № 2121-III): банк - юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків; банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів; клієнт банку - будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку; кошти - гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.
Відповідно до частини першої статті 192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.
Відповідно до частин першої, другої статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.
За текстом частини першої-третьої статті 1067 Цивільного кодексу України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.
Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.
Банк не має права відмовити у відкритті рахунка, вчинення відповідних операцій за яким передбачено законом, установчими документами банку та наданою йому ліцензією, крім випадків, коли банк не має можливості прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами.
Банківський рахунок і грошові кошти є різними правовими категоріями, які не слід ототожнювати. “Майном” (у цивільно-правовому значенні) можуть бути грошові кошти, а не банківський рахунок. 
В цій справі мова йде про те, чи міг приватний виконавець, виконавчим округом якого є місто Київ, приймати до примусового виконання виконавчий документ (виконавчий напис нотаріуса), за яким боржник (у цій справі - ОСОБА_1 ), має у банку відкритий картковий рахунок, на якому (на дату звернення із заявою про примусове виконання рішення) були кошти, а сам банк як юридична особа (ним у цій справі є АТ “Перший Україниський Міжнародний Банк”, який водночас є стягувачем у виконавчому провадженні), тобто, по суті, будівля, в якій розміщена ця фінансова установа (юридична особа), знаходиться у місті Києві (вул. Андріївська, буд. 104, м. Київ). Проте зареєстрованим місцем проживання боржника є 42510, с. Семенівка, Липоводолинський район, Сумська область .
Саме наявність у позивачки коштів на банківському рахунку (в сумі 1,00 грн.) у банку, місцезнаходженням якого є місто Київ, була підставою для того, щоб приватний виконавець, виконавчим округом якого теж є місто Київ, прийняв виконавчий документ до виконання та виніс спірну постанову про відкриття виконавчого провадження.
Верховний Суд у постанові від 31 серпня 2021 року у справі № 420/10502/20 дійшов такого висновку, що банківський рахунок це власність банку, інструмент для фінансових операцій клієнта. Тому якщо на такому рахунку відсутні кошти - він не може слугувати підставою для стягнення заборгованості саме за місцем реєстрації банку.
Тому наявність у боржника відкритого карткового банківського рахунку, без власних коштів боржника, не є його майном у такому банку.
Гроші банку на кредитних рахунках не можна ототожнювати із власними коштами божника.
Водночас наявність банківського рахунку в місті Києві не гарантує, що на цьому рахунку є грошові кошти, які належать боржнику, а не банку.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 27.09.2021р. по справі № 520/3535/2020, від 28.10.2021р. по справі  №520/751/21.
Колегія суддів зазначає, що наявність рахунку у банку, місцезнаходження якого зареєстровано у м. Києві, не є тотожним місцезнаходженню майна боржника.
При цьому, за висновками Верховного Суду, які викладені у постанові від 25 червня 2021 року у справі № 905/2214/14-908/5734/14, у виконавця є підстави для відкриття виконавчого провадження за таким критерієм як місцезнаходження майна боржника лише за наявності документального підтвердження відомостей про наявність такого майна у межах території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця. Зокрема відомостей про відкриті на ім`я боржника рахунки в банках або інших фінансових установах, розташованих в межах території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або у межах виконавчого округу приватного виконавця. Сама лише констатація стягувачем у заяві про примусове виконання рішення про наявність у боржника певних рахунків у банківських та / або фінансових установах, розташованих в межах території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або у межах виконавчого округу приватного виконавця, за відсутності доданих до заяви доказів у підтвердження цих обставин, не є достатньою підставою для відкриття виконавчого провадження за таким критерієм як місцезнаходження майна боржника.
Таким чином, твердження відповідача про те, що виконавчий документ прийнято ним до виконання за місцезнаходженням майна боржника не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому є безпідставними.
Колегія суддів зазначає, що наявність в особи/боржника банківського рахунку у банку (й грошових коштів на ньому), місцезнаходженням якого є місто Київ, не доводить, що ця особа/боржник має майно на території цього виконавчого округу.
Тож, якщо приватний виконавець, виконавчим округом якого є місто Київ, (відповідач) прийняв до примусового виконання виконавчий документ тільки на цій підставі, винесена ним постанова про відкриття виконавчого провадження є необґрунтованою та підлягає скасуванню.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2021 року у справі № 420/10502/20.
Таким чином, твердження відповідача про те, що виконавчий документ прийнято ним до виконання за місцезнаходженням майна боржника не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому є безпідставними.
Апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на висновки Верховного Суду, викладену у справах № 905/3542/15, № 910/13508/15, № 905/584/19 , № 922/1293/15, №905/477/18, оскільки Касаційний господарський суд, надаючи правову оцінку, виходив з того, що  боржником  у  виконавчому  провадженні була юридична особа, а не фізична. Крім того, правовідносини, яким надавав оцінку Касаційний господарський суд під час розгляду господарської справи, не є аналогічними правовідносинам, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства у даній справі.
Положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оспорювані боржником постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 28.10.2021 ВП № 64316845 та  про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 15.02.2021 ВП № 64316845 є неправомірними, суперечить частині другій статті 24 Закону України “Про виконавче провадження”, статті 25 Закону України “Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів”, оскільки були винесені за таким критерієм як місцезнаходження майна боржника, який був недоведеним стягувачем при поданні заяви про примусове виконання рішення суду, приватний виконавець прийняв до виконання виконавчий напис за відсутності доказів того, що місце виконання цього напису знаходиться у межах його виконавчого округу.
З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови  діяла не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законом України “Про виконавче провадження”, а тому, оскаржувана постанова є протиправною та підлягають скасуванню.
З урахуванням вищезазначеного, доводи відповідача щодо правомірності прийняття оскаржуваних постанов є помилковими.
Проте, колегія суддів зазначає, що відповідно до п.4 ч. 3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.
Необхідною умовою залучення третіх осіб є той факт, що судове рішення у справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки осіб, які не є стороною у справі.
Предметом розгляду даної справи є правомірність прийняття відповідачем постанов від 28.01.2021 ВП № 64316845, від 15.02.2021р. ВП № 64316845 про відкриття виконавчого провадження, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника стягувачем в якому є Акціонерне Товариство "Перший український міжрайонний банк" , на користь якого стягуються грошові кошти, згідно оскаржуваних постанов, вадповідно рішення по справі впливає на його права.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 49 КАС України, залучення до участі у справі третьої особи є обов`язком суду, якщо рішення суду може вплинути на їх права та обов`язки.
Проте, судом першої інстанції в порушення ст. 49 КАС України, стягувача Акціонерне Товариство "Перший український міжрайонний банк", не було залучено до розгляду справи в якості третьої особи.
Під час розгляду справи, суд першої інстанції належним чином не дотримався та не вирішив питання в порядку передбачених ст.49 КАС України, стосовно можливості залучити до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.
Порушення судом першої інстанції норм процесуального права, передбачених ст. 49 КАС України, що з урахуванням приписів п. 4 ч.3 ст.317 КАС України, є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, та ухвалення нового рішення про задоволення позову.
Враховуючи вищенаведене, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, передбачених ст. 49 КАС України інші доводи відповідача щодо порушення судом норм процесуального права, а саме своєчасного сповіщення про розгляд справи, порушення права відповідача на подання обґрунтованих заперечень не впливають на вирішення справи по суті. 
Також колегія суддів зазначає, що ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2021р. заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду задоволено.  Визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовною до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни про визнання протиправними та скасування постанов.
Апеляційна скарга заперечень щодо строків звернення до суду з позовною заявою не містить.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що ця справа була призначена судом першої інстанції до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін) та розглянута судом в порядку спрощеного позовного провадження дане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   задовольнити частково.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 по справі № 480/4632/21  скасувати.
Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. 
Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксани Анатоліївни про відкриття виконавчого провадження від 28.01.2021 ВП № 64316845.
Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксани Анатоліївни про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 15.02.2021 ВП № 64316845.
Стягнути на користь ОСОБА_1  з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксани Анатоліївни  судові витрати в розмірі 1816 гривень.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог  ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.     

Головуючий суддя 	(підпис)	А.М. Григоров	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.Г. Подобайло    Н.С. Бартош