ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/14103/20                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Каракашьян С.К.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  06 грудня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Сорочка Є.О., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління державної охорони України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної охорони України про зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Управління державної охорони України в якому просив:
- зобов`язати Управління Державної охорони України (ЄДРПОУ: 00037478, 01024, м. Київ, вул. Богомольця, 8) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) грошову компенсацію за всі (303) дні невикористаної щорічної основної відпустки у 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017 роках, виходячи із середньоденного грошового забезпечення (у розмірі 1 095, 42 грн.) станом на день звільнення з військової служби 18.01.2019 року;
- зобов`язати Управління Державної охорони України (СДРПОУ: 00037478, 01024, м. Київ, вул. Богомольця, 8) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), середній заробіток за весь час затримки виплати належних йому при звільненні сум за період з 18.01.2019 року по день звернення з цією позовною заявою до суду (24.06.2020 року), виходячи із середньоденного грошового забезпечення (у розмірі 1 095,42 грн.) станом на день звільнення з військової служби 18.01.2019 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.05.2021 у справі №640/14103/20, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2021, позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме визнано протиправною бездіяльність Управління Державної охорони України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 при звільнені грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної  відпустки за період 2007-2017 роки; зобов`язано Управління Державної охорони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за 303 (триста три) дні невикористаної щорічної основної відпустки за 2007-2017 року, виходячи з середньоденного грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби. В решті позовних вимог - відмовлено.
В подальшому, до Окружного адміністративного суду міста Києва від представника Управління Державної охорони України надійшла заява, в якій заявник просив суд роз`яснити рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2021 у справі № 640/14103/20, шляхом встановлення суми грошової компенсації за 303 дні невикористаної щорічної основної відпустки за 2007-2017 роки, яка підлягає виплаті ОСОБА_1 , або визначення середньоденного розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на день звільнення з військової служби, з якого така сума має обраховуватись.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2021 року у задоволенні заяви Управління Державної охорони України про роз`яснення рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2021- відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Згідно з частиною першою статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
У той же час, роз`яснення судового рішення може бути зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення.
Таким чином, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту та викладенні рішення суду в більш ясній і зрозумілій формі для його виконання.
У такому разі в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення та суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.
При цьому, роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) для його виконання не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру.
Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а зі змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається з заявою про роз`яснення судового рішення.
Водночас, мотиви, які навів заявник у своїй заяві, по суті полягають у незрозумілості порядку виконання судового рішення. Втім, колегія суддів звертає увагу, що порядок виконання рішення суду, як підстава для роз`яснення рішення не передбачена ст. 254 КАС України.
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.05.2021 у справі №640/14103/20 є чітким та зрозумілим, а саме рішення не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння.
Колегія суддів звертає увагу, що механізм, визначений статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення чи її резолютивної частини. У разі незгоди з судовим рішенням особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити таке судове рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.
За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача стосовно роз`яснення рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.05.2021 року.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається  до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.
При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                                                                                          Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Управління державної охорони України залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий          суддя                                                                      Є.І.Мєзєнцев

                    cуддя                                                                      Є.О.Сорочко

                              суддя                                                                      В.В.Файдюк