ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" листопада 2021 р.           Справа№ 910/6882/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Ткаченка Б.О.
суддів:            Гаврилюка  О.М. 
          Владимиренко С.В. 
 
за участі секретаря Яценко І.В.
та представників сторін згідно з протоколом судового засідання від 09.11.2021
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги  Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДА 7"
на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 (повний текст підписано 03.08.2021)
у справі №    910/6882/21 (суддя - Балац С.В.)
за позовом        Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Старонаводницька, 6-Б"
до        Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДА 7"
про        зобов`язання передати документацію на будинок,

В  С  Т  А  Н  О  В  И  В:

          Короткий зміст позовних вимог   
          Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Старонаводницька, 6-Б" (далі - позивач, ОСББ «Старонаводницька 6-Б») звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДА 7" (далі - відповідач, ТОВ «РАДА 7») про зобов`язання передати документацію на будинок.
Позовні вимоги мотивовані наявністю підстав для зобов`язання відповідача передати позивачу документацію на будинок № 6-Б по вулиці Старонаводницькій у м. Києві, враховуючи ухилення відповідача від вчинення таких дій, чим порушується право позивача на самостійне управління таким будинком через органи управління ОСББ, у зв`язку із створенням останнього.
           Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення 
          Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 у справі №    910/6882/21 позов задоволено повністю. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «РАДА 7» передати Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Старонаводницька 6-Б" документацію на багатоквартирний будинок № 6-Б по вулиці Старонаводницькій у місті Києві, а саме:
1) технічний паспорт на багатоквартирний будинок;
2) паспорт об`єкта, складений за результатами обстеження прийнятих в експлуатацію об`єктів будівництва;
3) енергетичний сертифікат і звіт про обстеження інженерних систем;
4) проектну документацію зі схемами влаштування внутрішньо будинкових систем: холодного водопостачання, гарячого водопостачання, водовідведення (каналізації), електропостачання (мереж електропостачання та електрощитових), індивідуального теплового пункту, димовидалення, пожежогасіння, пожежної сигналізації, диспетчеризації;
5) документ, що підтверджує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;
6) технічну документацію обладнання котелень;
7) технічну документацію на ліфти;
8) план земельної ділянки;
9) акти приймання-передавання технічної документації на багатоквартирний будинок;
10) паспорти, гарантійні документи, акти випробування, повірки, опломбування та інші технічні документи на системи, мережі, встановлені прилади, устаткування та обладнання у багатоквартирному будинку;
11) відомості бухгалтерського обліку про залишки коштів, що виникли за рахунок доходів від використання спільного майна будинку № 6-Б по вулиці Старонаводницькій у місті Києві, що обліковуються у товариства з обмеженою відповідальністю "РАДА 7" (Україна, 02068, місто Київ, вулиця Г.Ахматової, будинок 3, ідентифікаційний код: 33443614) на день припинення обслуговування будинку (01.04.2018);
12) відомості бухгалтерського обліку про залишки коштів, що виникли за рахунок внесків на реконструкцію, реставрацію, проведення капітального ремонту, технічне переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку № 6-Б по вулиці Старонаводницькій у місті Києві, що обліковуються у товариства з обмеженою відповідальністю "РАДА 7" (Україна, 02068, місто Київ, вулиця Г.Ахматової, будинок 3, ідентифікаційний код: 33443614) на день припинення обслуговування будинку (01.04.2018);
13) відомості бухгалтерського обліку про залишки коштів призначених на оплату комунальних послуг (холодного і гарячого водопостачання, водовідведення, постачання теплової енергії на потреби централізованого опалення, тощо), що виникли за рахунок коштів співвласників багатоквартирного будинку № 6-Б по вулиці Старонаводницькій у місті Києві, що обліковуються у товариства з обмеженою відповідальністю "РАДА 7" (Україна, 02068, місто Київ, вулиця Г.Ахматової, будинок 3, ідентифікаційний код: 33443614) на день припинення обслуговування будинку (01.04.2018).
          Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДА 7" на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Старонаводницька, 6-Б"  витрати на правову допомогу у сумі 9    000 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 2 270 грн. 00 коп.
          Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю, оскільки, як встановлено судом, станом на момент вирішення спору по суті, відповідачем порушено приписи статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку"     та не здійснено передачу позивачу примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
          Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ "РАДА 7" подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 у справі № 910/6882/21 та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву залишити без задоволення. Покласти на позивача судові витрати у розмірі 3 405,00 грн.
          Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми  процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.
          Скаржник зазначає, що апелянт не був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, яке відбулося 26.07.2021 та на якому було ухвалено оскаржуване рішення. 
          Скаржник звертає увагу на те, що державну реєстрацію ОСББ «Старонаводницька 6-Б» було проведено 02.02.2018 року; листом від 30.03.2018 року позивач повідомив відповідача, про створення  ОСББ «Старонаводницька 6-Б» та про необхідність передати документацію на будинок. Проте, до суду першої інстанції з даним позовом позивач звернувся 26.04.2021. Тобто, на думку скаржника, у будь-якому з двох випадків позивач звернувся  до суду поза межами трирічного строку позовної давності, а, враховуючи характер спірних правовідносин, відсутні підстави для застосування положень ст.258 Цивільного кодексу України, якою передбачена спеціальна позовна давність.
          Апелянт наголошує, що ним вже надавалася технічна документація на будинок, яку вимагає позивач. Для доведення цього факту апелянтом направлено запит попередньому керівнику ОСББ "Старонаводницька 6-Б", з метою підтвердження останнім факту отримання від апелянта технічної документації на будинок. 
Апелянт посилається на ст. 23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», яка діяла у момент вводу в експлуатацію будинку, відповідно до якої лише власник майна має право утримувати майно на балансі, або доручити здійснення цих функцій іншій особі, а у разі спільної власності на майно кількох співвласників, рішення про утримання майна на балансі приймається  відповідно до закону.
Апелянт зазначає, що у порушення Правил управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, звертаючись до відповідача з вимогою передати документацію, позивач не визначив Голову та склад комісії для передачі документації та не передбачив її створення, як того вимагає українське законодавство, оскільки для приймання-передачі об`єкта в управління утворюється відповідна комісія у складі представників попереднього балансоутримувача чи особи, що здійснювала управління будинком, власників, співвласників та особи, яка буде здійснювати управління будинком.

Короткий зміст заперечень проти апеляційної скарги
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Натомість 20.10.2021 позивач направив до суду пояснення на апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2021.
         Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
          Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДА 7" у справі № 910/6882/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Ткаченко Б.О. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Сулім В.В., Коротун О.М.
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2021 задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 у справі № 910/6882/21 та поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «РАДА 7» зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 7» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 у справі № 910/6882/21.     Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2021. Розгляд апеляційної скарги призначено на 26.10.2021.
          Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2021, у зв`язку з перебуванням суддів Коротун О.М., Суліма В.В. у відпустці, для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Гаврилюк О.М., Владимиренко С.В.
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2021 справу № 910/6882/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 7» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді - Гаврилюк О.М., Владимиренко С.В.
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2021 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 7» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі № 910/6882/21 відкладено на    09.11.2021.
          У судовому засіданні 09.11.2021 проголошено вступну та резолютивну    частини    постанови.
          Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання
          У судовому засіданні 09.11.2021 відповідач підтримав вимоги апеляційної скарги, просив задовольнити апеляційну скаргу.
          У судовому засіданні 09.11.2021 представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційної інстанції залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Предметом позовних вимог є зобов`язання передати технічну документацію на будинок.
Одним з доводів апеляційної скарги є твердження скаржника про те, що справу було розглянуто за відсутності учасника справи - позивача, який не був належним чином повідомлений про дату і час судового засідання.
Відповідно до п. 3 ч. 3    ст. 277 Господарського процесуального (далі - ГПК) України    судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню з ухваленням нового  судового рішення, якщо справу розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання,    якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Враховуючи, що апеляційну скаргу подано ТОВ "Рада-7", то у такому випадку підлягають перевірці доводи апеляційної скарги саме щодо належного повідомлення скаржника про дату, час і місце судового засідання.
У цьому зв`язку колегія суддів вважає обгрунтованими доводи скаржника про те, що Господарським судом міста Києва розглянуто справу та винесено рішення 26.07.2021, тоді як ухвала-повідомлення від 14.07.2021 про призначення розгляду справи на 26.07.2021 відповідачем не отримана.
Відповідно до наявних матеріалів справи, рекомендований лист (кодовий ідентифікатор 0105478304214) з ухвалою-повідомленням від 14.07.2021 про розгляд справи 26.07.2021 повернутий до суду з відміткою поштового відділення «Адресат відсутній за вказаною адресою».
Отже, аргумент скаржника про його неналежне повідомлення про дату, час і місце судового засідання судом першої інстанції підтверджений матеріалами справи.
За змістом ст.ст.    2,    7,    9,    13 ГПК України    основними засадами господарського судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін; правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин; ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання у суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи; суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу у реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до    ст. 42 ГПК України    учасники справи, серед іншого, мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Статтею 120 ГПК України    визначено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали у порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки у суд і підготовки до участі у судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.
Відповідно до наявних матеріалів справи, ухвалою Господарського суду м.    Києва від 12.07.2021 (занесено до протоколу судового засідання) закрито підготовче провадження у справі №910/6882/21; призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 26.07.2021;    повідомлено про судове засідання сторін; роз`яснено сторонам, що згідно з ч .1    ст. 202 ГПК України    неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Отже, відповідно до обставин, що склалися суд першої інстанції помилково визнав належним повідомленням відповідача про розгляд справи 26.07.2021, оскільки належних доказів повідомлення відповідача матеріали справи не містять.
Частиною 1    ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод    передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.
Зокрема, у п. 26 рішення Європейського суду з прав людини    у справі "Надточій проти України" (далі - ЄСПЛ) та п. 23 рішення ЄСПЛ "Гурепка проти України №2" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Наведені обставини призвели до порушення вимог    ст. 42 ГПК України    щодо права учасника справи брати участь у судовому засіданні та ч. 1    ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки відкритий характер судового розгляду є вагомим елементом права на справедливий суд, а відкритість процесу, як правило, включає право особи бути заслуханою у суді.
Щодо суті позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, який наявний у матеріалах справи у вигляді засвідченої копії, відповідачем прийнято в експлуатацію будинок № 6-Б по вулиці Старонаводницькій у м. Києві, а у подальшому відповідач здійснював обслуговування та управління вказаного багатоквартирного будинку.
02.02.2018 зареєстровано юридичну особу (позивача) про що зроблено запис №    10701020000073358.
Пунктом 1 статуту позивача визначено, що об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень (співвласниками) багатоквартирного будинку № 6-Б, що розташований за місцезнаходженням: вулиця Старонаводницька, будинок № 6-Б, місто Київ, Україна, 01015, відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".
Листом № 01/03/18 від 30.03.2018 позивач звернувся до відповідача, в якому повідомив про: створення ОСББ; прийняте рішення про самостійне управління будинком через органи об`єднання; необхідність передачі документації на будинок. Лист отримано відповідачем 30.03.2018, однак, відповіді не надано.
З огляду на вказані обставини, на думку позивача відповідачем порушено приписи статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" у вигляді відсутності передачі позивачу технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, що спричинило звернення позивача до господарського суду із вимогами про зобов`язання відповідача передати документацію на багатоквартирний будинок.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Відповідно до норм ч.ч. 1, 2    ст. 368 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України    спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.
Згідно із    ст. 382 ЦК України    квартирою є ізольоване помешкання у житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Відповідно до        ст. 385 ЦК України    власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.
Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулювання правових, організаційних та економічних відносин, пов`язаних з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління врегульовані    Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".
Відповідно до ч.ч. 1, 7, 8    ст. 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку"    багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири; управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб; управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.
Згідно із ч. ч. 5, 6    ст. 5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку"    (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) замовник будівництва або попередній власник будинку зобов`язаний передати один примірник технічної документації на будинок згідно з переліком, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, співвласникам в особі їх об`єднання або особі, уповноваженій співвласниками у передбаченому цим Законом порядку. У разі якщо об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не створено та уповноважену особу не визначено, примірник технічної документації на будинок передається управителю, якщо його обрано відповідно до закону. У разі зміни форми управління багатоквартирним будинком особа, яка здійснювала управління, повинна передати наявну у неї технічну та іншу передбачену законодавством документацію на будинок особі, визначеній співвласниками такого будинку. У разі зміни управителя попередній управитель повинен передати наявну у нього технічну та іншу передбачену законодавством документацію на будинок новому управителю.
Згідно із    ст. 9 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку"    управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Наймачі, орендарі та інші користувачі квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку можуть брати участь в управлінні багатоквартирним будинком виключно за дорученням власників таких квартир та приміщень.
Відповідно до ч.1    ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку"    співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.
Відповідно до    ст. 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку"    об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Відповідно до ч. 14    ст. 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку"    державна реєстрація об`єднання (асоціації) проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Об`єднання (асоціація) вважається утвореним з дня його державної реєстрації.
Як встановлено судом першої інстанції, 02.02.2018 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис про створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Старонаводницька, 6-Б", що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Частиною 4    статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку"    основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Постановою Кабінету Міністрів України "Про реалізацію Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" від 11 жовтня 2002 року №    1521 затверджено "Порядок передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс" (далі Порядок № 1521), який втратив чинність з 12.09.2018, однак був чинний на момент виникнення правовідносин між сторонами.        
Пунктом 5 Порядку № 1521 встановлено, що передача житлового комплексу або його частини з балансу на баланс проводиться разом з планом земельної ділянки, технічним паспортом будинку та відповідною технічною документацією (інвентарна справа, акт прийняття в експлуатацію, плани зовнішніх мереж тощо) у двомісячний термін після надходження відповідного звернення від об`єднання. У разі втрати план земельної ділянки, технічний паспорт будинку або технічна документація виготовляються чи відновлюються за рахунок підприємства, установи чи організації, з балансу яких передається житловий комплекс або його частина, протягом місяця після надходження відповідного звернення від об`єднання.
Порядок здійснення управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, порядок передачі будинку в управління у разі укладення договору, встановлено Правилами управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, які затверджено    наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 02.02.2009 № 13, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27.04.2009 за № 377/16393 (далі Правила № 13). Наказ втратив чинність з 13.09.2019, однак, був чинний на момент виникнення правовідносин між сторонами, а тому підлягає застосуванню.
Виходячи з п. 1.4 Правил № 13 управитель визначається власниками, співвласниками або за їх дорученням балансоутримувачем у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до протоколу установчих зборів ОСББ «Старонаводницька 6-Б» від 02.06.2016 з питання № 4 порядку денного «Визначення порядку управління багатоквартирним будинком та визначення виконавців окремих житлово-комунальних послуг» прийнято рішення наступного змісту:
«Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Старонаводницька 6-Б» з 01.10.2016 року приймає будинок №    6-Б по вулиці Старонаводницькій у місті Києві, підземну автостоянку, що находиться у цьому будинку, прибудинкову територію, спільне майно співвласників цього будинку на самостійне утримання та експлуатацію, включаючи їх поточний та капітальний ремонт, для задоволення зазначених потреб самостійно шляхом самозабезпечення.»
Крім того, зборами визначено виконавців послуг з водопостачання та водовідведення ПАТ «Київводоканал» та постачання теплової енергії у гарячій воді.
Цим же рішенням зборів доручено правлінню ОСББ «Старонаводницька 6-Б» прийняти від ТОВ «Рада-7», як особи, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання,у тримісячний строк з дня державної реєстрації об`єднання, примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж. 
30.03.2018 року за вих. №    01/03/18 позивач надіслав відповідачу лист з вимогою з 01 квітня припинити обслуговування житлового комплексу будинку №    6-Б по вул.Старонаводницькій у місті Києві та у тримісячний строк з дня державної реєстрації об`єднання передати в ОСББ «Старонаводницька 6-Б»  документацію по житловому комплексу багатоквартирного будинку №    6-Б по вул.Старонаводницькій у місті Києві відповідно до переліку. 
Відповідач не надав відповіді на вказаний лист, а, відтак, посилання відповідача на порушення позивачем Правил №    13 (щодо необхідності створення комісії з приймання) відхиляються колегією суддів.
Щодо вимог позивача про зобов`язання передати ОСББ «Старонаводницьке 6-Б» документацію на будинок №    6-Б по вул.Старонаводницькій у місті Києві.
З аналізу    ст. 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку"    вбачається те, що передбачений зазначеною нормою обов`язок колишнього балансоутримувача будинку з передачі документації на будинок об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку виникає у нього виключно з дня державної реєстрації об`єднання, будь-яких інших умов, крім державної реєстрації об`єднання, для передачі документації від попереднього балансоутримувача Законом не визначено. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 20.03.2019 у справі № 910/23740/17, від 13.03.2019 у справі № 910/ 910/2106/18, від 16.01.2019 у справі № 912/3857/17, від 11.07.2018 у справі № 916/2560/17, від 07.06.2018 у справі № 925/980/17, від 25.04.2018 у справі № 904/6261/17 та від 20.02.2018 у справі № 916/255/17.
Водночас, норми    ст. 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку"    ставлять у пряму залежність не тільки обов`язок передати документацію протягом трьох місяців, а також й обов`язок колишнього балансоутримувача відновити втрачені документи протягом шести місяців з дня державної реєстрації ОСББ.
Таким чином, враховуючи приписи    ст. 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", якою передбачено передачу примірників документів та визначено наявність у колишнього балансоутримувача або особи, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, обов`язку з відновлення відсутньої технічної документації, законодавством визначено перелік документів, які повинен передати попередній управитель багатоквартирного будинку Об`єднанню, відповідачем не надано доказів передачі відповідних документів позивачу, тому вимоги позивача щодо передачі вищезазначених документів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Колегією суддів встановлено, що саме відповідач виконував функції щодо утримання фондів будинку по вул. Старонаводницька, 6-Б у м. Києві.
Посилання відповідача у апеляційній скарзі, що ним вже надавалась технічна документація на будинок, яку вимагає позивач колегія визнає безпідставними, оскільки відповідач не надав на підтвердження цього жодного доказу. 
При цьому, заяву відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності колегія суддів вважає безпідставною з огляду на наступне.
Згідно із ст.ст.    256,    257 Цивільного кодексу України    позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Порядок визначення початку перебігу позовної давності врегульовано    ст. 261 Цивільного кодексу України, а оскільки вищезазначеними нормами встановлено строк передання відповідачем технічної документації на будинок, підлягають застосуванню приписи частини 5 вказаної статті.
Відповідно до ч. 5    ст. 261    Цивільного кодексу України    за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Відповідно до п. 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013    р. "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських судів" правила переривання перебігу позовної давності (стаття 264 ЦК України) застосовуються господарським судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останній є докази, що підтверджують факт такого переривання. При цьому господарським судом слід мати на увазі таке:
У дослідженні обставин, пов`язаних із вчиненням зобов`язаною особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку (частина перша    статті 264 ЦК України), господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише у межах строку давності, а не після його спливу.
З огляду на вказану норму, колегія суддів зазначає, що оскільки дата державної реєстрації ОСББ «Старонаводнівська 6-Б» 02.02.2018 року, тримісячний строк виконання відповідачем приписів статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" у вигляді передачі технічної та іншої документації на будинок спливає 02.05.2018. А, відтак, строк позовної давності закінчується 02.05.2021. Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 27.04.2021, тобто, у межах строку позовної давності для вказаних вимог.
З огляду на приписи                        статті 9 Конституції України,                        статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України", частину 1 статті                        3                        і частину четверту статті                        11 Господарського процесуального кодексу України                        судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до                        Конституції України, цього                        Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право",    а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує при розгляді справ                        Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод         1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч. 1            ст. 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції"                        Україна повністю визнає на своїй території дію приписів            Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод                        (далі - Конвенція) щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.
Водночас                        ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"                        (далі - Закон) встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Отже, у зв`язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям                        Верховною Радою України Закону господарським судам                        у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Європейського суду з прав людини з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними у залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити у суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до п. 3 ч. 3    ст. 277 ГПК України    порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Відповідно до змісту поданої апеляційної скарги відповідач обґрунтовував свою апеляційну скаргу тим, що справу було розглянуто господарським судом за відсутності його представника, та його не повідомлено належним чином про дату, час і місце засідання суду.
А, відтак, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга у частині скасування оскаржуваного рішення підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 у справі №    910/6882/21 підлягає скасуванню.
Одночасно, відповідно до вимог ст.277 ГПК України, скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд ухвалює нове рішення по суті позовних вимог.
Судові витрати
Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судвого збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом        статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"        договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і у порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Разом із тим, згідно із        статтею 15 Господарського процесуального кодексу України        суд визначає у межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами;        особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3        статті 2 зазначеного Кодексу).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права у суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу у частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається у такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно із        статтею 123 зазначеного Кодексу        судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин 1, 2        статті 126 Господарського процесуального кодексу України        витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво у суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті у порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8        статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3        статті 126 цього Кодексу).
Водночас за змістом частини 4        статті 126 Господарського процесуального кодексу України        розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5        статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень частини 5        статті 126 Господарського процесуального кодексу України        зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене у частині 4        статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього        Кодексу        визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5        статті 129 Господарського процесуального кодексу України        під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4        статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9        статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4        статті 126 Господарського процесуального кодексу України        суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6        статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі                № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на послуги адвоката у розмірі 9    000,00 грн у суді апеляційної інстанції ОСББ "Старонаводницька, 6-Б» надано:
-        договір про надання правової допомоги № 03/03/2021 від 30.03.2021, укладений між позивачем (клієнт) та Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та партнери» (бюро), відповідно до пункту 1.1 якого за цим договором клієнт доручає, а бюро бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу клієнту стосовно складання позовної заяви клієнта про  зобов`язання передати документацію на багатоквартирний будинок №    6-Б по вул. Старонаводницькій у місті Києві до Господарського суду міста Києва, представництва клієнта у судах усіх інстанцій, тощо;
-                   акт приймання-передачі наданих послуг за вказаним договором від 31.03.2021 б/н на суму 9    000,00 грн.
Копії вказаних документів були направлені ТОВ «Рада 7», про що свідчать опис вкладення у цінний лист та накладна Акціонерного товариства "Укрпошта" за номером « 0500383653390». Поштове відправлення було вручено ТОВ «Рада 7» 12.07.2021, що підтверджується інформацією, розміщеною на офіційному сайті Акціонерного товариства "Укрпошта" у розділі "Відстеження відправлень", за результатами пошуку даних по штриховому кодовому ідентифікатору « 0500383653390»  рекомендованого листа.
Від ТОВ «Рада 7» клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката та заперечень стосовно розміру заявлених ОСББ «Старонаводницька, 6-Б» витрат на правничу допомогу,                понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції справи №910/6882/21, не надходило.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4        статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії Суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, ТОВ «Рада 7» не надало.
Отже, оцінивши надані заявником документи, виходячи з вищенаведених критеріїв та обставин даної справи, керуючись статтями        126,        129 ГПК України    колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що заява ОСББ «Старонаводницька 6-Б» про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, підлягає задоволенню.
Таким чином, відповідно до ст. 129 ГПК України         витрати по сплаті судового збору та витрати позивача на оплату правничої допомоги підлягають стягненню з відповідача, витрати на сплачу судового збору за підсумками розгляду апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст.    129,    269,    275,    277,    281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 7» - задовольнити частково.
2.          Рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 року у справі     № 910/6882/21 - скасувати.
Позов задовольнити. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Рада 7" (Україна, 02068, місто Київ, вулиця Г.Ахматової, будинок 3, ідентифікаційний код: 33443614) передати Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Старонаводницька 6-Б" (Україна, 01015, місто Київ, вулиця Старонаводницька, будинок 6-Б, ідентифікаційний код: 41910734) документацію на багатоквартирний будинок № 6-Б по вулиці Старонаводницькій у місті Києві, а саме:
1) технічний паспорт на багатоквартирний будинок;
2) паспорт об`єкта, складений за результатами обстеження прийнятих в експлуатацію об`єктів будівництва;
3) енергетичний сертифікат і звіт про обстеження інженерних систем;
4) проектну документацію зі схемами влаштування внутрішньо будинкових систем: холодного водопостачання, гарячого водопостачання, водовідведення (каналізації), електропостачання (мереж електропостачання та електрощитових), індивідуального теплового пункту, димовидалення, пожежогасіння, пожежної сигналізації, диспетчеризації;
5) документ, що підтверджує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;
6) технічну документацію обладнання котелень;
7) технічну документацію на ліфти;
8) план земельної ділянки;
9) акти приймання-передавання технічної документації на багатоквартирний будинок;
10) паспорти, гарантійні документи, акти випробування, повірки, опломбування та інші технічні документи на системи, мережі, встановлені прилади, устаткування та обладнання у багатоквартирному будинку;
11) відомості бухгалтерського обліку про залишки коштів, що виникли за рахунок доходів від використання спільного майна будинку № 6-Б по вулиці Старонаводницькій у місті Києві, що обліковуються у Товариства з обмеженою відповідальністю "Рада 7" (Україна, 02068, місто Київ, вулиця Г.Ахматової, будинок 3, ідентифікаційний код: 33443614) на день припинення обслуговування будинку (01.04.2018);
12) відомості бухгалтерського обліку про залишки коштів, що виникли за рахунок внесків на реконструкцію, реставрацію, проведення капітального ремонту, технічне переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку № 6-Б по вулиці Старонаводницькій у місті Києві, що обліковуються у Товариства з обмеженою відповідальністю "Рада 7" (Україна, 02068, місто Київ, вулиця Г.Ахматової, будинок 3, ідентифікаційний код: 33443614) на день припинення обслуговування будинку (01.04.2018);
13) відомості бухгалтерського обліку про залишки коштів призначених на оплату комунальних послуг (холодного і гарячого водопостачання, водовідведення, постачання теплової енергії на потреби централізованого опалення, тощо), що виникли за рахунок коштів співвласників багатоквартирного будинку № 6-Б по вулиці Старонаводницькій у місті Києві, що обліковуються у Товариства з обмеженою відповідальністю "Рада 7" (Україна, 02068, місто Київ, вулиця Г.Ахматової, будинок 3, ідентифікаційний код: 33443614) на день припинення обслуговування будинку (01.04.2018).
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рада 7" (Україна, 02068, місто Київ, вулиця Г.Ахматової, будинок 3, ідентифікаційний код: 33443614) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Старонаводницька 6-Б" (Україна, 01015, місто Київ, вулиця Старонаводницька, будинок 6-Б, ідентифікаційний код: 41910734) витрати на правничу допомогу у сумі 9    000 (дев`ять тисяч) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.
Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.
4. Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада 7».
5. Матеріали справи №    910/6882/21 повернути до Господарського суду міста Києва.
          Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та  може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.
          В зв`язку з перебуванням головуючого судді Ткаченка Б.О. та судді Владимиренко С.В. у відпустці, повна постанова підписана 06.12.2021.

Головуючий суддя                                                            Б.О. Ткаченко 

Судді                                                                                О.М. Гаврилюк

                                                                                С.В. Владимиренко