ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 листопада 2021 року

м. Харків

справа №638/12278/15-ц

провадження № 22-ц/818/4502/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю., 

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

скаржник –  ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи – державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіонова Оксана Володимирівна, ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1  на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіонової Оксани Володимирівни, заінтересована особа -  ОСОБА_2 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 травня 2021 року, постановлену під головуванням судді Латки І.П., в залі суду в місті Харкові (повний текст судового рішення складено 07 травня 2021 року), - 
в с т а н о в и в :
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіонової Оксани Володимирівни, заінтересована особа - ОСОБА_2 .
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 травня 2021 року скаргу задоволено частково. Визнано неправомірною постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіонової Оксани Володимирівни від 12 січня 2021 року про відкладення проведення виконавчих дій по виконавчому провадженню № 56298905 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова 27 квітня 2018 року у справі № 638/12278/15-ц. У задоволенні інших вимог скарги відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині задоволених вимог та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 ; в іншій частині – ухвалу суду залишити без змін.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права;  ОСОБА_2 зазначає, що хвороба сторони виконавчого провадження є законною підставою для відкладення проведення виконавчих дій. Апелянт вказує, що відсутні підстави для задоволення скарги  ОСОБА_1 , оскільки доведено належними доказами, що в період з 29.12.2020 року по 25.01.2021 року вона хворіла та була позбавлена фізичної можливості привести дитину на побачення з батьком у часи і місця, визначені судовим рішенням та державним виконавцем.  ОСОБА_2 вважає, що скаржник зловживає правами на звернення до суду; наразі в провадженні Дзержинського районного суду міста Харкова знаходиться більше 20 його скарг, як стягувача по виконавчому провадженню № 56298905; тому наявні підстави для залишення його скарги без розгляду на підставі ст. 44 ЦПК України.
ОСОБА_1 надав відзив на апеляційну скаргу, просив залишити без змін ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 травня 2021 року, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
Ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 травня 2021 року оскаржується лише в частині задоволених вимог про визнання неправомірною постанови державного виконавця від 12 січня 2021 року про відкладення проведення виконавчих дій по виконавчому провадженню № 56298905 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова 27 квітня 2018 року у справі № 638/12278/15-ц. В іншій частині ухвала суду сторонами не оскаржується та судом апеляційної інстанції не переглядається.
Задовольняючи частково скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що неправомірною є постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіонової Оксани Володимирівни від 12 січня 2021 року про відкладення проведення виконавчих дій по виконавчому провадженню № 56298905 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова 27 квітня 2018 року у справі № 638/12278/15-ц, оскільки хвороба ОСОБА_2 не може бути визнана обставиною, яка перешкоджає проведенню виконавчих дій.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судом встановлено, що у провадженні відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться виконавче провадження № 56298905 щодо примусового виконання за виконавчим листом Дзержинського районного суду м. Харкова № 638/12278/15-ц від 27 квітня 2018 року щодо встановлення порядку участі ОСОБА_1 та інших осіб у вихованні дитини - ОСОБА_3 . 
12 січня 2021 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіоновою Оксаною Володимирівною було винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій з підстав надходження від боржника ОСОБА_2 заяви про відкладення проведення виконавчих дій за виконавчим провадженням ВП № 56298905 у зв`язку з її хворобою (а.с.7-11).
Як на підставу вимог скарги, ОСОБА_1 посилався на те, що у державного виконавця Лактіонової О.В. були відсутні будь-які законні підстави для винесення постанови про відкладення проведення виконавчих дій від 12 січня 2021 року та, як наслідок, зазначена постанова має бути скасована, а виконавчі дії — продовженні. Зазначає, що вказаною постановою порушено права доньки та його, як батька, на вільне спілкування та участь у вихованні дитини. Крім того, зазначає, що виконавчі дії відкладались дев`ятнадцять разів лише протягом 2020 року, не враховуючи відкладення 05 січня 2021 року та 12 січня 2021 року, що позбавляє його не лише можливості спілкуватися з донькою у спосіб, визначений рішенням суду, а взагалі можливості побачити свою дитину. У зв`язку з цим ОСОБА_1 просив суд визнати неправомірними дії державного виконання ОСОБА_4 з винесення постанови про відкладення проведення виконавчих дій від 12 січня 2021 року; скасувати постанову про відкладення проведення виконавчих дій від 12 січня 2021 року по виконавчому провадженню № 56298905 з примусового виконання за виконавчим листом Дзержинського районного суду м. Харкова № 638/12278/15-ц від 27 квітня 2018 року; зобов`язати державного виконання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіонову О.В. (або будь-яку іншу посадову особу в проваджені якої перебуває виконавче провадження № 56298905) вжити заходи примусового виконання рішення передбачені ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».
Ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 травня 2021 року оскаржується лише в частині задоволених вимог про визнання неправомірною постанови державного виконавця від 12 січня 2021 року про відкладення проведення виконавчих дій. В іншій частині ухвала суду сторонами не оскаржується та судом апеляційної інстанції не переглядається.
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Стаття 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» встановлює обов`язок державного виконавця сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України.
Частина 1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язує державного виконавця використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Сторони не заперечують, що на виконанні ВДВС знаходиться виконавче провадження № 56298905 щодо примусового виконання за виконавчим листом Дзержинського районного суду м. Харкова № 638/12278/15-ц щодо встановлення порядку участі ОСОБА_1 та інших осіб у вихованні дитини - ОСОБА_3 .
Так, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2016 року встановлено час спілкування ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щотижнево по вівторкам з 18-00 години до 20-00 години за виключенням часу хвороби дитини та встановлених державою Україна святкових днів, що припадають на вівторок кожного тижня та крім дати ІНФОРМАЦІЯ_2 матері дитини ОСОБА_2 ), якщо цей день припадає на вівторок другого тижня вересня місяця. Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди в спілкуванні з малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , дідом ОСОБА_5 , бабцею ОСОБА_6 як особисто так і в телефонному режимі та із застосуванням комп`ютерних технологій. Обрано способом участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спілкування з дитиною за відсутності матері ОСОБА_2 кожну четверту п`ятницю місяця з 14-00 годин до 18-00 годин незалежно від місця перебування дитини, кожну другу суботу місяця з 10-00 години до 16-00 годин включно, кожну третю неділю місяця з 10-00 годин до 18-00 годин за відсутності матері ОСОБА_2 незалежно від місця перебування дитини. Обрано способом участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спілкування з дитиною по четвергам першої та третьої неділі місяця з 16-00 години до 19-00 години, по понеділкам другої та четвертої неділі місяця з 16-00 години до 19-00 за присутності матері за виключенням часу хвороби дитини та встановлених державою Україна святкових днів, що припадають на понеділок чи четвер кожного тижня та крім дати ІНФОРМАЦІЯ_2 матері дитини ОСОБА_2 ), якщо цей день припадає на понеділок чи четвер другого тижня вересня місяця. Дозволено під час спілкування дитини з батьком відвідувати місце його проживання, відвідування розважальних закладів, концертів, спектаклів, цирку, кінотеатру, парку з атракціонами при умові нагляду за технікою безпеки щодо малолітньої дитини. Обрано способом участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спілкування з дитиною з метою забезпечення навиків до сімейних цінностей: 1) в дні її народження у парні роки, 29 березня з 10-00 години до 16 -00 години в присутності матері, у непарні роки, 29 березня з 10 години до 16-00 години за відсутності матері; 2) в дні народження батька 01 серпня кожного року з 10-00 години до 17-00 години без присутності матері; 3) на святкування Різдва Христова з 9-00 до 15-00 годин у парні роки за присутності матері, з 12-00 до 18-00 годин у непарні роки за відсутності матері; 4) на Новий рік з 11-00 до 16-00 години кожного року за присутності матері. Обрано способом участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спілкування з дитиною з метою забезпечення навиків до сімейних цінностей проведення двічі на рік відпустки разом з батьком за відсутності матері: взимку протягом одного тижня, влітку протягом двох тижнів кожного року при умові згоди матері на виїзд для проведення відпустки за межі України або при спільному виїзді батьків для проведення відпустки. Обрано способом участі діда ОСОБА_5 та бабці ОСОБА_6 у вихованні онуки, дитиною з метою забезпечення навиків до сімейних цінностей, надавши часи спілкування з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожну четверту неділю місяця з 10-00 до 18-00 години за місцем їх проживання в присутності батька і матері (при наявності її бажання бути присутньою) та в дні народження діда та бабці 31 серпня кожного року та 28 вересня кожного року за 10-00 години до 16-00 годин в присутності батька і матері (при наявності її бажання бути присутньою).
Постановою Апеляційного суду Харківської області від 12 квітня 2018 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2016 року змінено. У другому, сьомому та дев`ятому абзацах резолютивної частини рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2016 року виключено слова «у присутності матері ОСОБА_2 ». В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 16 січня 2019 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2016 року в незміненій при апеляційному перегляді частині та постанову Апеляційного суду Харківської області від 12 квітня 2018 року залишено без змін.
27 квітня 2018 року Дзержинським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист по справі № 638/12278/15-ц.
Таким чином виконавче провадження з виконання вищевказаного рішення суду є триваючим.
У січні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до державного виконавця із заявою про відкладення проведення виконавчих дій через її хворобу (зворотній бік а.с.56).
Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіонової Оксани Володимирівни від 12 січня 2021 року відкладено проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 56298905 до 24 січня 2021 року.
Порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною встановлено ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».
Так, відповідно до статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом. У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.
Статтею 7 розділу ХІ Інструкції з організації примусового виконання рішень визначено, що за наявності обставин, що перешкоджають проведенню побачення стягувача з дитиною, державний виконавець відкладає проведення виконавчих дій в порядку, визначеному статтею 32 Закону, відповідно до якої за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.
Згідно приписів ст. 32 ЗУ «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.
Тобто, вищевказаними нормами передбачено відкладення проведення виконавчих дій лише за наявності обставин, що перешкоджають проведенню побачення стягувача з дитиною.
Рішенням суду визначено способи участі батька у вихованні дитини за відсутності ОСОБА_2 , а відтак хвороба останньої в даному випадку не є перешкодою для державного виконавця для належного примусового виконання рішення суду.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду в частині задоволених вимог постановлена з додержанням вимог закону.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 травня 2021 року в частині задоволених вимог – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна 

Судді:                                                                   Н.П. Пилипчук

                                                                О.Ю. Тичкова

       Повне судове рішення виготовлено 02.11.2021 року.