П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/11971/20 	
   Суддя першої інстанції:  Катаєва Е.В.
 Час  та місце ухвалення судового рішення « 14:00», м. Одеса
                                                                                                             Повний текст судового рішення складений 21.05.2021р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі  колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Бітова А.І., Яковлєва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Смирнової М.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського апеляційного суду про визнання протиправним та скасування розпорядження, - 

В С Т А Н О В И В:

06.11.2020р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одеського апеляційного суду про визнання протиправними та скасування п.п.1, 5 розпорядження голови Одеського апеляційного суду від 16.10.2020р. «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду». /т.1 а.с.33-42/
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що п.п.1, 5 оскаржуваного розпорядження здійснюється протиправне втручання в положення ЦПК України, оскільки всупереч порядку розгляду судових справ, визначених статтею 369 ЦПК України, судом вирішено розглядати всі без виключення справ, що призначені до розгляду у відкритих судових засіданнях за участю сторін по справі без допуску сторони до зали судового засідання, які добросовісно з`явилися на призначений час судового засідання до приміщення суду реалізувати свої процесуальні права і обов`язки, визначені законом.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.05.2021р. відмовлено у задоволення прозову, оскільки оскаржуване розпорядження прийнято в умовах пандемії в межах повноважень, з урахуванням наявних нормативних актів щодо роботи в період пандемії, а також всіх обставин щодо поширення гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» в Одеській області та безпосередньо серед співробітників Одеського апеляційного суду, а тому саме на період видання оскаржуваного розпорядження відповідачем дотримано пріоритетність природного права особи на життя та безпечне довкілля, у балансі між правом особи на безпечне для життя і здоров`я    та правом на справедливий суд.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального та процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції без надання належної правової оцінки доводам позовної заяви, на припущеннях дійшов до висновку про дотримання відповідачем балансу між правом особи на безпечне для життя довкілля та правом на справедливий суд. Оскільки не здійснив аналізу змісту правових актів щодо карантинних обмежень, в жодному з яких відсутні і не рекомендовані дискримінаційні обмеження щодо права сторони по справі бути присутньою на судовому засіданні, рекомендується лише обмеження доступу до зали судових засідань вільних слухачів. 
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є представником ОСОБА_2 у цивільній справі №520/5464/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення спільної часткової власності та стягнення грошової компенсації.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27.02.2020р. у цивільній справі №520/5464/19 призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
На вказану ухвалу ОСОБА_2 подана апеляційна скарга.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.03.2020р. відкрито апеляційне провадження у цивільній справі №520/5464/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 27.02.2020р.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.10.2020р. у цивільній справі №520/5464/19 залишено без задоволення клопотання Єршова О.Є. в інтересах ОСОБА_2 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
27.10.2020р. позивач звернувся до голови Одеського апеляційного суду з заявою про забезпечення доступу до зали судового засідання для участі його та апелянта ОСОБА_2 у відкритому судовому засіданні у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 27.02.2020р. про призначення судової експертизи, що призначено на 28.10.2020р. на 11:30. /а.с.45-47/
28.10.2020р. ОСОБА_2 та його представника Єршова О.Є. не було допущено до залу судових засідань Одеського апеляційного суду в зв`язку з епідеміологічними заходами.
04.11.2020р. Одеський апеляційний суд у відкритому судовому засіданні розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 27.02.2020р. та постановою від 04.11.2020р. у цивільній справі №520/5464/19 апеляційну скаргу залишив без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 27.02.2020р. залишив без змін.
У вказаній постанові зазначено, що розгляд справи призначено на 28.10.2020р., однак відповідно до розпорядження голови Одеського апеляційного суду про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи Одеського апеляційного суду від 16.10.2020р. №12, у зв`язку із ускладненням епідеміологічної ситуації в м. Одесі та з підтвердженням у працівників Одеського апеляційного суду діагнозу COVID-19, з метою запобігання поширенню захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, серед співробітників та відвідувачів Одеського апеляційного суду та забезпечення безпечних умов праці працівникам суду тимчасово, на час установлення на території м. Одеси рівня епідемічної небезпеки: помаранчевий або червоний, зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових процесів та припинений їх допуск до залів судових засідань.
Пунктами 1, 5 розпорядження голови Одеського апеляційного суду від 16.10.2020р. «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території м. Одеси рівня епідемічної небезпеки «помаранчевий» або «червоний», зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових процесів та припинено їх допуск до засів судових засідань;  апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч.ч.1, 2 ст.369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. /а.с.43/
Не погоджуючись з п.п.1, 5 розпорядження голови Одеського апеляційного суду від 16.10.2020р. «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду», позивач звернувся до суду з даним позовом.
Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог виходячи з наступного. 
Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» встановлено, що цей Закон визначає визначені наступні поняття: епідемія - масове поширення інфекційної хвороби серед населення відповідної території за короткий проміжок часу; епідемічна ситуація - показник епідемічного благополуччя території (об`єкта) у певний час, що характеризується рівнем і динамікою захворювання людей на інфекційні хвороби, наявністю або відсутністю відповідних факторів передачі інфекції та іншими обставинами, що впливають на поширення інфекційних хвороб; самоізоляція - перебування особи, стосовно якої є обґрунтовані підстави щодо ризику інфікування або поширення нею інфекційної хвороби, у визначеному нею місці (приміщенні) з метою дотримання протиепідемічних заходів на основі зобов`язання особи; контактні особи - особи, які перебували в контакті з джерелом інфекції, внаслідок чого вони вважаються зараженими інфекційною хворобою; карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб; обмежувальні протиепідемічні заходи - медико-санітарні та адміністративні заходи, що здійснюються в межах осередку інфекційної хвороби з метою запобігання її поширенню; осередок інфекційної хвороби - місце (об`єкт, територія), де виявлено джерело інфекції та відповідні фактори передачі інфекції.
Відповідно до ст.29 вищезазначеного закону карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.
Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.
Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.
У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 (зі змінами), відповідно до  ст.29  Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», з 12.03.2020р. до                  03.04.2020р. на всій території України встановлено карантин з метою запобігання поширенню на території України респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
В подальшому, постановою  Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 р. №641 (зі змінами), відповідно до  ст.29  Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 01.08.2020р. до 19.12.2020р. на території України карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р.  №211  «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 20.05.2020р. №392  «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Рішенням Вищої ради правосуддя від 26.03.2020р. №880/0/15-20 «Про доступ до правосуддя в умовах пандемії гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», зокрема, рекомендовано судам неухильно дотримуватися приписів постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 щодо запровадження карантину з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2; безперервно здійснювати судочинство у невідкладних справах, які визначені процесуальними кодексами та судами (суддями), з дотриманням балансу між правом на безпечне довкілля для суддів, сторін у справах та правом доступу до правосуддя; за можливості проводити судові засідання в режимі реального часу через Інтернет; на час терміну дії карантину організувати гнучкий графік роботи суддів та працівників апаратів судів; рекомендувати зборам суддів вирішити питання щодо чергування суддів для вирішення невідкладних процесуальних питань та невідкладних справ в особливих видах проваджень; обмежити доступ у судові засідання осіб, які не є учасниками проваджень; судові засідання проводити з використанням суддями та сторонами у справах засобів індивідуального захисту; рекомендувати судам перейти на опрацювання електронної кореспонденції; забезпечити працівникам апарату суду можливість виконання посадових обов`язків дистанційно, за наявності технічної можливості; довести до відома учасників судових процесів можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами.
19.03.2020р. Комітет Верховної Ради України з питань правової політики ухвалив звернення до громадян України щодо функціонування органів правосуддя на період карантину, в якому наголосив, що запропоновані Радою суддів України рекомендації мають забезпечити епідеміологічну безпеку в судах.
В подальшому, судами, у тому числі Одеським апеляційним судом, приймались на підставі рішень зборів суддів розпорядження керівників судів про карантинні обмеження та особливого режиму роботи в залежності від епідемічної ситуації в регіоні та конкретної судової установи.
Відповідно до п.п.1, 6 ч.1, ч.2 статті 29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»  голова апеляційного суду представляє суд як орган державної влади у зносинах з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами; забезпечує виконання рішень зборів суддів апеляційного суду.
Голова апеляційного суду з питань, що належать до його адміністративних повноважень, видає накази і розпорядження.
Так, пунктами 1, 5 розпорядження голови Одеського апеляційного суду від 16.10.2020р. «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду» тимчасово передбачено, що на час установлення на території м. Одеси рівня епідемічної небезпеки «помаранчевий» або «червоний», зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових процесів та припинено їх допуск до засів судових засідань;  апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч.ч.1, 2 ст.369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. /а.с.43/
Підставами для прийняття вказаного розпорядження вказано рішення зборів суддів Одеського апеляційного суду від 16.10.2020р., відповідно до ч.2 ст.29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19», та від 22.07.2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», рішення Ради суддів України за №19 від 17.03.2020 року, постанова головного державного санітарного лікаря України №16 від 09.05.2020 року, рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайної ситуації від 15.10.2020 року, ускладнення епідеміологічної ситуації в м. Одесі, підтвердження у працівників Одеського апеляційного суду діагнозу СОVID-19; метою його прийняття зазначено - запобігання поширенню захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом СОVID-19, серед співробітників та відвідувачів Одеського апеляційного суду та забезпечення безпечних умов праці працівникам суду.
Таким чином, судами встановлено, що однією з важливих причин прийняття спірного рішення стало ускладнення епідеміологічної ситуації в м. Одесі та у самому суді, а саме підтвердження у працівників Одеського апеляційного суду діагнозу коронавірусу СОVID-19.
Згідно зі ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Складовою принципу верховенства права є право на звернення до суду, що передбачено ст.55 Конституції України та гарантовано ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. (право на справедливий суд).
Крім того, ст.64 Конституції України передбачено, що права і свободи людини та громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. У Конституції наголошується, що право на справедливий суд не може бути обмежене в умовах воєнного та надзвичайного стану.
Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Згідно зі ст.50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.
Отже, право на справедливий суд також не може бути обмежено, проте, визначаючи справедливий баланс між правом особи на безпечне для життя і здоров`я довкілля та правом на справедливий суд, слід зазначити про пріоритет природного права особи на життя та безпечне довкілля, яке визнається усіма цивілізованими народами і націями та є загальним спадком європейської правової традиції, позитивний обов`язок щодо забезпечення якого на території України покладено на Державу Україна. 
На підставі наведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що при прийнятті оскаржуваного розпорядження в цілому (в ньому також наведений перелік прийнятих заходів щодо розгляду апеляційних скарг по цивільним, кримінальним справам, справам про адміністративні правопорушення, іншим матеріалам справ; роботи канцелярій), судом враховано саме пріоритетність природного права особи на життя та безпечне довкілля, у балансі між правом особи на безпечне для життя і здоров`я довкілля та правом на справедливий суд.
При цьому, питання порушення вказаного балансу, а саме було чи ні порушено право особи на справедливий суд у справі повинно вирішуватись виключно у конкретній справі з урахуванням обставин справи, її категорії, поведінки учасників справи та інших критеріїв.
Так, Велика Палата Верховного Суду, відмовляючи в задоволенні клопотання Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про розгляд у судовому засіданні за участі сторін апеляційної скарги у справі зразковій справі №440/2722/20 (Пз/9901/14/20) в ухвалі від 03.12.2020р. зазначила, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників. При цьому ВПВС вказала, що Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження в судових органах у контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення ЄСПЛ від 08 грудня 1983 року у справі «Аксен проти Німеччини», заява №8273/78; рішення ЄСПЛ від 25 квітня 2002 року у справі «Варела Ассаліно проти Португалії», заява №64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Отже позивач, який є представником Афонькіна Г.С. у цивільній справі №520/5464/19, намагається поданням вказаного адміністративного позову довести неправомірність рішення апеляційного суду від 04.11.2020р. у цивільній справі №520/5464/19, що не є належним  способом захисту.
Враховуючи викладене оскаржуване розпорядження як акт, прийнятий суб`єктом владних повноважень на виконання управлінський функцій, є правомірним в умовах пандемії в межах повноважень, з урахуванням наявних нормативних актів щодо роботи в період пандемії, а також всіх обставин щодо поширення гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» в Одеській області та безпосередньо серед співробітників Одеського апеляційного суду, а тому саме на період видання оскаржуваного розпорядження відповідачем дотримано пріоритетність природного права особи на життя та безпечне довкілля, у балансі між правом особи на безпечне для життя і здоров`я та правом на справедливий суд.
На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст.315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 19.10.2021р.

Головуючий суддя 	 	Крусян А.В.	
Судді	    	Бітов А.І.    Яковлєв О.В.