П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/3218/21	

Категорія: 111020300                                                                                           Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.
                                                                                                                               Час і місце ухвалення: м. Миколаїв

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  –  Лук`янчук О.В.
суддів              –  Бітова А. І. 
                                  –  Ступакової І. Г.                      
 
розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Миколаївській області на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року за матеріалами позовної заяви Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 23025,07 грн.,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року позовну заяву Головного управління ДПС у Миколаївській області – повернуто.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу в якій посилаючись на неправильно встановлені обставини справи та порушення норм процесуального  права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та справу направити суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ППР відповідачу було направлено 22.02.2018 року, проте повернуто податковому органу за закінченням терміну зберігання. При цьому апелянт зазначає, що згідно Постанови №270 від 05.03.2009 року, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження…
Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику, а тому апелянт робить висновок що конверт було повернуто апелянту 22.03.2018 року. При цьому з посиланням на ст. 266 ПК України зазначає, що податкове зобов`язання сплачується фізичними особами протягом 60 днів з моменту отримання ППР, а тому вказує що граничний строк сплати настав 22.05.2018 року, а тому вважає що строк звернення до суду не пропущено.
Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.311  КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.
Згідно ч. 1  ст. 312 КАС України  апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного. 
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду, а підстави, вказані в заяві про поновлення цього строку, визнані судом неповажними, а тому прийшов до висновку про наявність підстав для  повернення позовної заяви відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2  ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України   суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,  161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
За правилами п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Відповідно до  ч. ч.  1-2  ст. 123  КАС  України у  разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без  заяви  про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею  у  заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Отже, підставою для повернення позовної заяви відповідно до  п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України  є неподання особою в зазначений строк заяви або визнання неповажними підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду.
Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 23025,07 грн.
Ухвалою від 17.05.2021 р. позовну заяву залишено без руху у зв`язку з пропуском строку звернення до суду. 
Залишаючи позов без руху, суд першої інстанції встановив, що позовна заява подана з порушення  1095 денного строку звернення до суду, який обчислюється з дня отримання платником податків  податкового повідомлення-рішення, вказавши, що податкове повідомлення - рішення позивачем винесено 16.02.2018 року тоді як з позовом до суду, він звернувся лише 12.05.2021 року, тобто з пропуском 1095 днів.
Враховуючи вищевикладені недоліки встановлені судом, позивачу надано десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для подачі до Миколаївського окружного адміністративного суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску, а також надати читаємі копії відправлення позивачем та вручення  відповідачу податкового повідомлення - рішення від 16.02.2018 та податкової вимоги від 13.09.2018 року.
На виконання вимог ухвали суду позивач 03.06.2021 р. засобами електронного зв`язку надіслав заяву про поновлення строку звернення до суду. Заява мотивована тим, що податкове повідомлення-рішення від 16.02.2018 р. (яке є підставою для стягнення податкового боргу за цим позовом) надсилалося відповідачу поштою 22.02.2018 р., а поштове відправлення повернулося без вручення адресату. У зв`язку з тим, що на конверті не зрозуміло, коли його було повернуто, позивач звертається із заявою про поновлення строку звернення до суду. В якості поважних підстав для визнання поважними причин пропуску процесуального строку позивач посилається на реорганізацію органів ДПС та труднощі зі сплатою судового збору за подання позову.
Водночас, судом за результатами дослідження поданої заяви про поновлення строку звернення до суду встановлено, що наведені в заяві про поновлення строку звернення до суду підстави, суд вважає неповажними. Позивач не надав будь-яких переконливих доказів чи аргументів, які непереборні обставини позбавили його можливості подати позов до суду протягом більш ніж трьох років.  Отже судом першої інстанції зроблено висновок, що позивачем пропущено строк звернення до суду, а підстави, вказані в заяві про поновлення цього строку, визнані судом неповажними.
Так, колегія суддів зазначає, що положеннями частини 4  статті 5 КАС України  передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією  та законами України.
Пунктами 6, 7 частини п`ятої статті 44 КАС України  передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Наведеними положеннями  КАС України  чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом, упродовж визначених для цього строків.
Отже, учасник справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на звернення з позовом до суду, повинен забезпечити неухильне і своєчасне виконання своїх процесуальних обов`язків, вимог закону і суду, зокрема стосовно належного оформлення позовної заяви, в тому числі щодо своєчасного пред`явлення позову для чого особа, зацікавлена у її поданні, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Частиною першою статті 122 КАС України  визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Спеціальним нормативно-правовим актом у сфері справляння податків і зборів є Податковий кодекс України (далі – ПК України).
Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення податкового боргу в сумі 23025,07 грн., який виник на підставі ППР від 16.02.2018 року.
Пунктом 102.4 ст. 102 ПК України передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.
Як вбачається з матеріалів справи та вказано апелянтом  ППР від 16.02.2018 року відповідачу було направлено 22.02.2018 року, проте повернуто податковому органу «за закінченням терміну зберігання».
Так, згідно з приписами п.  58.4 ст. 58 ПК України  податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.
Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.
У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Указане ПРР контролюючого органу скеровано позивачу за адресою: АДРЕСА_1 , тобто  у порядку передбаченому  ст. 58 ПК України.
Однак, з матеріалів справи вбачається, що податкове повідомлення-рішення від 16.02.2018, скероване відповідачу повернулося на адресу позивача із відміткою відділення поштового зв`язку «За закінченням терміну зберігання»
Як вбачається, до матеріалів позовної заяви позивач додав не читабельну копію реєстру поштових відправлень рекомендованих листів, та рекомендоване повідомлення, на якому міститься відмітка про повернення «за закінченням терміну зберігання».
Водночас, з наданих копій документів суд не може встановити дату повернення останніх до податкового органу (дату неможливості вручення поштового відправлення) через їх низьку якість (нечитабельність).
Твердження апелянта, про повернення на адресу податкового органу поштового повідомлення про вручення 22.03.2018 року, з посиланням на Постанову №270 від 05.03.2009 року, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення, водночас як вже зазначалося такої дати суд встановити не може та апелянтом відповідних доказів до суду не надано.
При цьому апелянтом не вчинено будь-яких дій для з`ясування дати, яку було проставлено на поштовому повідомленні яке повернулося на адресу податкового органу, не надано читабельних копій для встановлення такої дати, а отже суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що позивач не надав будь-яких переконливих доказів чи аргументів, які непереборні обставини позбавили його можливості подати позов до суду протягом більш ніж трьох років.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду.
При цьому, колегія суддів звертає увагу апелянта, що позивач усунувши всі недоліки позовної заяви не позбавлений права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 315,316, 321, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення.
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
                                                             Повний текст постанови складено та підписано 14 грудня 2021 року . 

Головуючий суддя:                                                                                  О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                       А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                       І. Г. Ступакова