ОКРЕМА ДУМКА
08 грудня 2021 року                                                                           м. Київ
справа № 206/6434/17
провадження № 61-2831св21
 
Постановою Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 грудня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 січня 2021 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в позові.
Приймаючи постанову про часткове задоволення касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 пред`явила позов до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.
Однак з висновками колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду не погоджуюся з огляду на таке.
Відповідно до частин першої та другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Тлумачення статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.
Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.
Убачається, що ОСОБА_4 звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_1 просила визнати за нею право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Суд касаційної інстанції приймаючи постанову про часткове задоволення касаційної скарги вважав, що рішенням суду у цій справі будуть вирішені питання про права, свободи, інтереси та обов`язки усіх осіб, які проживають у спірній квартирі. Натомість ОСОБА_5 , який зареєстрований та проживає у спірній квартирі до участі у справі залучений не був, а тому підстав для задоволення позову ОСОБА_4 немає у зв`язку з неналежним суб`єктивним складом учасників справи.
Однак, Друга судова палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду приймаючи постанову про відмову в позові з підстав пред`явлення позову до неналежного відповідача не звернула уваги, що ОСОБА_5 має процесуальний статус відповідача у цій справі за позовом третьої особи із самостійними вимогами КП «ЖГ Самарського району» Дніпровської міської ради, та дійшла помилкового висновку про відмову в позові з цих підстав. ОСОБА_5 залучений до участі у справі у відповідності із вимогами статті 51 ЦПК України, і а своїм змістом користується процесуальними правами та обов`язками відповідача.
Не зазначення особи в якості відповідача в позові, за умови притягнення його до участі у справі судом, не є самостійною підставою для відмови у позові за мотивів його пред`явлення до неналежного відповідача.
 
        Суддя                                                              М. Є. Червинська