ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2021 р.                                                        Справа №914/107/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого судді                                                             Галушко Н.А.
суддів                                                                      Орищин Г.В.
                                                                      Скрипчук О.С.
при секретарі Олійник Н.

за участю представників сторін:
від позивача: Власенко М.О.-представник
від відповідача: не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРАГРОКОМ” №12-10/21-01 від 12.10.2021 (Вх.№ЗАГС01-05/3450/21 від 18.10.2021)
на ухвалу Господарського суду Львівської області від 30.09.2021 (повний текст складено 05.10.2021) про відстрочення виконання рішення суду
у справі №914/107/21
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРАГРОКОМ”, м. Київ;
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРОЛАН-ЗАХІД ПЛЮС”, с. Тур`я, Львівська область;
про:стягнення 9 855 823,82 грн

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.
На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява ТОВ «АГРОЛАН-ЗАХІД ПЛЮС», с. Тур`я, Львівська область про відстрочку виконання рішення суду у справі №914/107/21 за позовом ТОВ «УКРАГРОКОМ» до ТОВ «АГРОЛАН-ЗАХІД ПЛЮС» про стягнення 9   855 823,82 грн.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 30.09.2021  у справі №914/107/21 заяву ТОВ “АГРОЛАН-ЗАХІД ПЛЮС” про відстрочку виконання рішення суду у справі №914/107/21 задоволено частково. Відстрочено виконання рішення Господарського суду Львівської області від 19.04.2021 у справі №914/107/21 до 15.12.2021.
Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, виходив з того, що,  оскільки прибутковість від діяльності відповідача залежить саме від врожайності сільськогосподарських культур, іншою діяльністю відповідач не займається, відтак відстрочення виконання рішення суду у даній справі надасть можливість боржнику зібрати урожай, реалізувати його, та за рахунок отриманих коштів здійснити погашення заборгованості перед стягувачем.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
ТОВ“УКРАГРОКОМ” подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 30.09.2021  у справі №914/107/21 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ “АГРОЛАН-ЗАХІД ПЛЮС” про відстрочення виконання рішення суду відмовити у повному обсязі, посилаючись, зокрема, на те, що судом першої інстанції не враховано матеріальне становище позивача, ступінь вини відповідача у виникненні заборгованості, поведінку відповідача, реально спрямовану на ухилення від виконання рішення суду, відсутність надзвичайних подій, які мали свій вплив на відповідача та перешкоджають йому виконати рішення суду, подання відповідачем доказів, які суперечать один одному, а тому є такими, що вводять суд в оману стосовно реальних обставин ведення відповідачем госодарської діяльності. Надана боржником фінансова та статистична інформація не відповідає дійсності. 
На думку скаржника всі подані відповідачем докази не містять посилань на обставини, які унеможливлюють або суттєво ускладнюють виконання відповідачем рішення суду 
Скаржник зазначає, що він щомісячно несе витрати на виплату заробітної плати і подальше невиконання відповідачем рішення суду поставить під загрозу можливість виплати останньої представникам товариства.
Процесуальні дії суду у справі.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2021 справу №914/107/21 призначено судді-доповідачу Галушко Н.А., суддям  Орищин Г.В. та Скрипчук О.С.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 23.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ “УКРАГРОКОМ” №12-10/21-01 від 12.10.2021 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 30.09.2021  у справі №914/107/21, призначено розгляд справи №914/107/21 на 16.11.2021.

Представник скаржника в судовому заіданні (в режимі відеоконференції) підтримав доводи апеляційної скарги.
Представник відповідача не з`явився, причин неявки суду не довів, хоч був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням  про вручення поштового відправлення.
Виходячи з  положень Господарського процесуального кодексу України та встановлених обставин щодо порядку викликів і повідомлень учасників справи, колегія суддів вважає відповідача належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду, що надає суду право розглянути справу без його участі.
Відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 16.11.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Західного апеляційного господарського суду.

Обставини справи.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 19.04.2021 у справі №914/107/21 позов задоволено частково - стягнуто з ТОВ «АГРОЛАН-ЗАХІД ПЛЮС» на користь ТОВ «УКРАГРОКОМ» 3 008 686,04 грн основного боргу, 1 031 235,12 грн штрафу, 148 590,15 пені, 366 763,38 грн 30% річних, 91 526,11 грн судового збору. В частині стягнення 3   753   960,50 грн основного боргу провадження закрито. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
20.05.2021 на виконання вищевказаного рішення судом видано наказ на примусове виконання.
22.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65868287. Того ж дня приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №65868287, постанову про арешт майна боржника та постанову про розшук майна боржника, згідно якої оголошено в розшук наступне майно:
1) VOLKSWAGEN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 ;
2) RENAULT, реєстраційний номер ВС95991ІМ , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 ;
3) ROHR, реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_5 ;
4) VOLVO, реєстраційний номер НОМЕР_6 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_7 ;
5), реєстраційний номер НОМЕР_8 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_9 .
Судом першої інстанції встановлено, що в ході примусового виконання судового рішення, приватним виконавцем було стягнуто та перераховано стягувачу кошти у розмірі 334 820,41 грн, що підтверджується Витягом з виписки по особовим рахункам з 29.06.2021 по 01.09.2021.
27.09.2021 в процедурі виконання рішення суду було продано RENAULT DUSTER, реєстраційний номер ВС95991ІМ, VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 за ціною 528   588,43 грн.
Згідно Звітів про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2021 року, що долучені до матеріалів справи, боржником засіяно пшеницею озимою 706 га, соєю 341 га, соняшником 824 га.
За боржником зареєстровано право власності на наступні транспортні засоби:
VOLKSWAGEN AMAROK, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 ; 
RENAULT DUSTER, реєстраційний номер ВС95991ІМ , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 ;
напівпричіп ROHR TAL-A-DK-37.5, реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_5 ;
VOLVO FH, реєстраційний номер НОМЕР_6 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_7 ; 
VOLKSWAGEN AMAROK, реєстраційний номер НОМЕР_8 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_9 ; 
навантажувач JCB 535-140, заводський № НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_11 ; 
трактор колісний JOHN DEERE 7920, заводський № НОМЕР_12 , реєстраційний номер НОМЕР_13 ;
трактор колісний JOHN DEERE, заводський № НОМЕР_14 , реєстраційний номер НОМЕР_15 ;
трактор колісний Беларус 1025, заводський № НОМЕР_16 , реєстраційний номер НОМЕР_17 ;
трактор колісний JOHN DEERE, заводський № НОМЕР_18 , реєстраційний номер НОМЕР_19 ;
трактор колісний JOHN DEERE, заводський № НОМЕР_20 , реєстраційний номер НОМЕР_21 .
Листом за вих. №09-29/21 від 29.09.2021 боржник звертався до стягувача із пропозицією про погашення залишку заборгованості шляхом поставки сої із зібраного у 2021 році урожаю.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява ТОВ «АГРОЛАН-ЗАХІД ПЛЮС», с. Тур`я, Львівська область про відстрочку виконання рішення суду у справі №914/107/21 за позовом ТОВ «УКРАГРОКОМ» до ТОВ «АГРОЛАН-ЗАХІД ПЛЮС» про стягнення 9   855 823,82 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що боржником засіяно зерновими та зернобобовими 1 871 га земель, збір урожаю на яких заплановано на вересень-жовтень 2021, який в подальшому буде реалізований боржником в строк до 15.03.2022, а отримані від реалізації кошти будуть скеровані на погашення боргу перед позивачем. 
Водночас, станом на дату розгляду вказаної заяви майно боржника арештоване. Арешт та вилучення сільськогосподарської техніки та автотранспортних засобів боржника в межах виконавчого провадження унеможливить своєчасний та повний збір урожаю, що може призвести до зниження його якісних та кількісних показників, до його втрати чи загибелі. 
Таким чином, відстрочення виконання рішення суду дозволить боржнику зібрати врожай 2021 року, реалізувати цей врожай, а з отриманих коштів погасити заборгованість згідно рішення суду. При цьому заявник зауважує, що примусове виконання рішення суду призведе до зупинення господарської діяльності заявника і, як наслідок, може призвести до банкрутства, однак не призведе до реального та фактичного виконання рішення суду у повному обсязі. Зважаючи на наведене, заявник просив суд відстрочити виконання рішення суду до 15.03.2021.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 30.09.2021 у справі №914/107/21 заяву ТОВ “АГРОЛАН-ЗАХІД ПЛЮС” про відстрочку виконання рішення суду у справі №914/107/21 задоволено частково. Відстрочено виконання рішення Господарського суду Львівської області від 19.04.2021 у справі №914/107/21 до 15.12.2021.
Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Принцип обов`язковості судових рішень має місце у нормах  статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до частини другої якої, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. 
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;
2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан;
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Конституційний Суд України у рішенні № 5-пр/2013 від 26.06.2013 вказав, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.
У постанові Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 917/138/16 вказано, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.
Разом з тим необхідно враховувати, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення ЄСПЛ у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93).
Враховуючи те, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008), то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як "потерпілої сторони"; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.
Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», Reports 1997-II, п. 40; рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, п. 34, ECHR 2002-III, та рішення від 6 березня 2003 року у справі «Ясюнієне проти Литви», заява № 41510/98, п. 27). 
Крім того, у п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», зазначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Отже, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, дослідження та оцінювання не тільки доводів боржника, а й заперечення кредитора.
Судом першої інстанції в ході розгляду справи встановлено, що у боржника на рахунках відсутні грошові кошти. Водночас, як з`ясовано судом та зазначалось вище, у боржника є інше майно, зокрема, сільськогосподарська техніка, інші транспортні засоби. Судом також з`ясовано, що боржником засіяно 1 871 га земель пшеницею, соєю та соняшником. Станом на дату розгляду даної заяви проводився збір урожаю вказаних сільськогосподарських культур. Також для поповнення обігових коштів боржнику буде потрібен час для реалізації зібраного урожаю. 
З огляду на наведені обставини, суд першої інстанції, враховуючи те, що вирощування сільськогосподарських культур носить сезонний характер, у боржника відсутні обігові кошти та сільськогосподарська продукція для погашення заборгованості перед стягувачем, негайне виконання рішення та вилучення приватним виконавцем сільськогосподарської техніки призведе до неможливості збору врожаю 2021 року, зупинки діяльності боржника та унеможливить подальше виконання зобов`язань перед кредиторами, зокрема, й стягувачем у даній справі правомірно прийшов до висновку, що зазначені обставини є такими, що унеможливлюють виконання рішення суду, а тому є винятковими.
Окрім того, оскільки прибутковість від діяльності відповідача залежить саме від врожайності сільськогосподарських культур, іншою діяльністю відповідач не займається, відтак відстрочення виконання рішення суду у даній справі надасть можливість боржнику зібрати урожай, реалізувати його, та за рахунок отриманих коштів здійснити погашення заборгованості перед стягувачем. Натомість, за відсутності грошових коштів, звернення стягнення на майно боржника-сільськогосподарського товаровиробника в період збору урожаю унеможливить своєчасний збір такого урожаю, що може призвести до загибелі урожаю, позбавить його доходів від діяльності, яка є для нього основною.
Зважаючи на наведене, збереження боржником сільськогосподарської техніки дозволить йому не тільки здійснити виконання рішення суду в повному обсязі, але й не втратити засоби для подальшої господарської діяльності в галузі сільськогосподарського виробництва.
Судом також правомірно враховано, що положеннями ГПК України, які регулюють питання відстрочки виконання рішення, не передбачено можливості відстрочити виконання рішення шляхом виключення з усього переліку майна боржника, майна, яке ним не використовується або не задіяне у господарській діяльності та на яке може бути звернуте стягнення незалежно від відстрочення виконання рішення суду.
Матеріалами справи також підтверджується, що протягом розгляду справи №914/107/21 боржником було сплачено 3   753   960,50 грн основного боргу, на стадії виконання рішення суду у справі №914/107/21 стягнуто з рахунків боржника 334 820,41 грн, в процесі виконання рішення суду продано RENAULT DUSTER за ціною 528   588,43 грн, які буде скеровано в рахунок погашення заборгованості, також боржником не вживаються заходи щодо відчуження активів. 
Вищенаведене спростовує твердження скаржника, що судом першої інстанції не враховано матеріальне становище позивача, ступінь вини відповідача у виникненні заборгованості, поведінку відповідача, реально спрямовану на ухилення від виконання рішення суду, відсутність надзвичайних подій, які мали свій вплив на відповідача та перешкоджають йому виконати рішення суду.
Як вбачається із матеріалів справи, боржник також звертався до стягувача із пропозицією про погашення залишку заборгованості шляхом поставки сільськогосподарської продукції із зібраного у 2021 році урожаю.
З огляду на викладене, суд першої інстанції, враховуючи доводи сторін, беручи до уваги доводи позивача щодо необхідності врахування матеріальних інтересів сторін, їх фінансового стану, ступеню вини відповідача у виникненні спору, з метою дотримання балансу інтересів сторін, враховуючи при цьому, що відстрочення виконання рішення строком до 15.03.2022 може призвести до істотного порушення гарантованих статтею 1 Першого протоколу Конвенції прав стягувача на отримання коштів і тим самим захисту майнового права та його інтересу, правмірно прийшов до висновку про доцільність відстрочення виконання рішення суду до 15.12.2021. 
Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи
Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
У відповідності до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.
З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає ухвалу місцевого господарського суду такою, що прийнята з дотриманням норм процесуального та правильним застосуванням норм матеріального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали не вбачає.
Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд ухвали в апеляційному порядку покладається на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 282- 284 ГПК України,
Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ :
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРАГРОКОМ” №12-10/21-01 від 12.10.2021 (Вх.№ЗАГС01-05/3450/21 від 18.10.2021) залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 30.09.2021  у справі №914/107/21 залишити без змін.
3. Судовий збір за перегляд ухвали в апеляційному порядку покласти на скаржника.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 23.11.2021.
          
Головуючий суддя                                                  Галушко Н.А.

суддя                                                                      Орищин Г.В.

          суддя                                                                       Скрипчук О.С.