ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 13 жовтня 2021 р. 	Справа № 440/2455/21	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Курило Л.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадждення в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву Фермерського господарства "Кушко В.П." про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 року, головуючий суддя І інстанції: К.І. Клочко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 28.05.21 року по справі  №   440/2455/21
за позовом         Фермерського господарства "КУШКО В.П."        
до      Державної податкової служби України ,      Головного управління  Державної податкової служби у Полтавській області                  
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Фермерське господарство "КУШКО В.П." звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України,  Головного управління ДПС у Полтавській області, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22 грудня 2020 року №2254417/36718900, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №3 від 24 листопада 2020 року Фермерському господарству "Кушко В.П." на суму 482062,68 грн, у тому числі ПДВ на суму 80343,78 грн; 
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 3 від 24 листопада 2020 року на суму 482062,68 грн, у тому числі ПДВ на суму 80343,78 грн. датою її фактичного надходження, якою є 18 грудня 2020 року .
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН Головного управління ДПС у Полтавській області від 22 грудня 2020 року № 2254417/36718900.
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 3 від 24.11.2020, складену та подану на реєстрацію  фермерським господарством "КУШКО В.П.".  
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на користь фермерського господарства "КУШКО В.П." витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00грн.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на користь фермерського господарства "КУШКО В.П." витрати на правничу допомогу в розмірі 8500,00 грн.
Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем Головним управлінням ДПС у Полтавській області, подано апеляційну скаргу, в якій,  вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просив рішення Полтавського окружного адміністртаивного суду від 28.05.2021 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. 
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2021 апеляційну скаргу Головного управління  Державної податкової служби у Полтавській області  залишено без задоволення. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 по справі № 440/2455/21 залишено без змін.
04 жовтня 2021 року від ФГ "Кушко В.П." до Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява, в якій заявник просить прийняти додаткове рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляцйної інстанції у розмірі 4250,00 грн.
Від ГУ ДПС у Полтавській області надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій відповідач зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу необхідно виходити з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їх розміру. виходячи з кьонкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також вказує, що враховуючи категорію справи, написання відзиву на апеляційну скаргу не вимагало значного обсягу юридичної та технічної роботи, оскільки позивачем сформовано свою позицію при складанні позовної заяви, що свідчить про завищення адвокатом вартості наданих послуг.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази у справі, дійшла висновку про наявність підстав для ухвалення додаткової постанови з огляду на наступне.
Відповідно до ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно зі ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 5 ст. ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Аналіз наведених правових норм свідчить, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, відноситься до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Частиною 7  ст. 139 КАС України  встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Матеріалами справи встановлено, що ФГ "Кушко В.П." (надалі Клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги № 01-11/08/21 від 11.08.2021 з Адвокатським бюро "Олени Панченко". 
Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, Клієнт надає, а адвокатське бюро приймає на себе обов`язки щодо: 1) попереднього опрацювання матеріалів, надісланих судом апеляційної інстанції, підготовки правової позиції по справі в суді апеляційної інстанції; 2) підготовка відзиву на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 у справі №440/2455/21, обговорення відзиву з Клієнтом та внесення виправлень, доповнень за бажанням Клієнта; 3) підготовка до ведення справи в суді апеляційної інстанції; 4) пошук та вивчення законодавчих та нормативних правових актів, якими врегульовані спрні правовідносини, пошук та вивчення судової практики по аналогічній категорії справ, в т.ч. останніх правових позицій ВС; 5) усних консультацій, роз`яснення, узгодження позиції по справі, обговорення ходу ведення справи з Клієнтом в суді апеляційної інстанції; 6) складання запитів, заяв, пояснень, клопотань в процесі підготовки та ведення справи в апеляційній інстанції; 7) представництво інтересів Клієнта в суді апеляційної інстанції у справі №440/2455/21.
Відповідно до п. 2.1. Договору, розмір гонорару, який Клієнт сплачує Адвокатському бюро за надану в межах цього Договору правничу допомогу, за годину роботи складає 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати, але не більше 4250,00 грн. за виконання робіт, визначених в п.1.1. даного договору.
Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом на виконання Договору № 01-11/08/21 про надання правничої допомоги від 11.08.2021 зазначено, що всього витрачено 8 годин, а саме:
1.1. попередньо опрацьовано матеріали апеляційної скарги, надіслані судом апеляційної інстанції, підготовка правової позиції у справі - 30 хв.;
1.2. підготовлено відзив на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/2455/21 від 28.05.2021, обговорено відзив з Клієнтом та внесено виправлення, доповнення за бажанням Клієнта - 5 год.;
1.3 здійснено пошук та вивчення законодавчих та нормативних -правових актів, якими врегульовані спірні правовідносини, пошук та вивчення судової практики по аналогічній категорії справ, в т.ч. останньої позиції ВС - 1 год.;
1.4 усні консультації, роз`яснення, узгодження позиції по справі, обговорення ходу ведення справи з Клієнтом - 30 хв.;
1.5 підготовка клопотання про розгляд справи в режимі відеоконфереції - 1 год.
З підписаного сторонами Акту приймання - передачі наданих послуг від 25.08.2021 встановлено, що Адвокатським бюро на виконання умов договору №04/11/20 про виконані роботи, розмір гонорару станом на 25.08.2021 становить 4250,00 грн.
Відповідно до квитанції ПАТ КБ "Приватбанк" від 16.08.2021 на суму 4250,00 грн., підтверджено, що ФГ "Кушко В.П." сплачено на користь Адвокатського бюро "Панченко Олени" кошти за надання правничої домоги  розмірі 4250,00 грн.
Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.
Колегія суддів зазначає, що  КАС України  у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.
На переконання колегії суддів, зазначені норми (ст.ст. 134, 139) введені в КАС України з 15.12.2017, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів-суб`єктів господарювання, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції. 
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.01.2021 по справі №280/2635/20.
Згідно з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першоїстатті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 23.04.2019 по справі №826/9047/16, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Так, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.
У справі/West Alliance Limited проти України  Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).
У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Колегія суддів зазначає, що попереднє опрацьовання матеріалів апеляційної скарги, підготовка правової позиції у справі, пошук та вивчення законодавчих та нормативно-правових актів, якими врегульовані спірні правовідносини, пошук та вивчення судової практики по аналогічній категорії справ, в т.ч. останньої позиції ВС,  усні консультації, роз`яснення, узгодження позиції по справі охоплюється послугою з підготовки відзиву на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/2455/21 від 28.05.2021.
Аналогічні висновки містить постанова Верховного Суду у справі № 922/2321/20 від 08.04.2021, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Колегія суддів зауважує, що при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (вказана позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності ухвалення додаткової постанови про стягнення на користь ФГ "Кушко В.П." витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 2000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області.
Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву Фермерського господарства "Кушко В.П." про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.
Прийняти додаткову постанову, якою стягнути на користь Фермерського господарства "Кушко В.П." (код ЄДРПОУ 36718900, 39143, Полтавська область, Козельщинський район, село Пашківка, вулиця Котляревського, будинок 6) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Дердавної податкової служби у Полтавській області (код ЄДРПОУ ВП 44057192, 36014, місто Полтава, вулиця Європейська, будинок 4).
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	Бегунц  А.О.	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Рєзнікова С.С.    Курило Л.В.