ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року 

м. Київ
справа № 459/3613/16-а
адміністративне провадження № К/9901/21833/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П., 

розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу 
за касаційною скаргою Сокальського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області 
на постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 18.08.2017 (суддя Новосад М.Д.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017 (колегія у складі суддів Старунського Д.М., Багрія В.М., Рибачука А.І.)
у справі №459/3613/16
за позовом ОСОБА_1 
до Сокальського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області 
про зобов`язання вчинити дії.

I. РУХ СПРАВИ

1.           ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Сокальського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області, в якому просив зобов`язати відповідача врахувати період його роботи з 30.06.2006 по 02.03.2007 на державному підприємстві шахта «Бендюзька» на посаді виконуючого обов`язки головного інженера, головного механіка до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та здійснити відповідний перерахунок пенсії починаючи з 30.06.2016. 
2.          Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 18.08.2017, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017, позов задоволено повністю.
3.          У касаційній скарзі Сокальське об`єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області просить скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 09.03.2016 позивач перебуває на обліку у відповідача як одержувач пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
5.          Згідно трудової книжки позивача 19.12.2005 його переведено на посаду виконуючого обов`язки головного механіка шахти «Бендюзька» ДП «Львіввугілля», з повним робочим днем під землею, а з 07.08.2006 - переведено на посаду виконуючого обов`язки головного інженера шахти з повним робочим днем під землею.
6.          Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо не врахування до пільгового стажу період його роботи з 30.06.2006 по 02.03.2007 на державному підприємстві шахта «Бендюзька» на посаді виконуючого обов`язки головного інженера та головного механіка.
7.          Відповідач відмовив у зарахуванні зазначеного стажу та зазначив, що з гідно п.5.3 наказу Міністерства вугільної політики України від 29.05.2006 № 305 "Про утворення ліквідаційної комісії та здійснення заходів з ліквідації ДП "Шахта "Бендюзька", з 30.06.2006 зупинена доробка підготовлених гірничими роботами запасів вугілля на зазначеній шахті, а отже докорінно змінились умови та характер праці на зазначеному підприємстві.
8.          Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними, позивач звернувся до суду.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

9.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що з встановлених під час розгляду справи обставин видно, що у спірний період, і з 05.07.2001 по 02.03.2007 на підприємстві ДП "Шахта "Бендюзька" докорінно не змінювались умови і характер праці, що дають прав з на пенсію на пільгових умовах, а тому позивач має право на зарахування спірного періоду його роботи до пільгового стажу.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

10.          Відповідач у своїй касаційній скарзі наголошує на аргументах, покладених в основу рішення про відмову позивачу в зарахуванні спірного періоду роботи до пільгового стажу та перелічених в п. 7 цього судового рішення.
11.          Позивач у відзиві на касаційну скаргу просить суд залишити рішення судів попередніх інстанцій без змін. 

IV. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12.          Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов таких висновків. 
13.          Згідно із статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
14.          Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
15.          Судами встановлено, що наказом ДЧАТ шахта «Бендюзька» від 15.07.2002 №265, у зв`язку з проведеною атестацією робочих місць на шахті затверджено перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням, що складений на підставі атестації робочих місць, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах згідно Списку №1 та №2. Посади, які позивач займав у спірний період, увійшли до затвердженого переліку.
16.          Також суди попередніх інстанцій дослідили довідку ДП «Львіввугілля» від 04.03.2016 №216, з якої встановили, що зазначена довідка видана позивачеві про те, що він працював повний робочий день під землею, у т.ч. у спірний період, і з 05.07.2001 по 02.03.2007.У цей період на підприємстві ДП шахта «Бендюзька» докорінно не змінювались умови і характер праці, що дають прав з на пенсію на пільгових умовах. 
17.          Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову. Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
18.          Відповідно до статті 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
19.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 343, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Сокальського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області залишити без задоволення, а постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 18.08.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017 у справі №459/3613/16 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб