УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
02 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 473/3664/18
провадження № 51-3874ск19 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду 
у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 
в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 квітня 2021 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 13 липня 2021 року, 
 
встановив:
За вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 листопада 2018 року засуджено ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 71 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього належного йому майна. 
Цей вирок стосовно ОСОБА_5 залишено без зміни за ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 10 липня 2019 року та постановою Верховного Суду від 12 лютого 2020 року.
30 березня 2021 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла заява засудженого ОСОБА_5 від 23 березня 2021 року про перегляд вказаного вироку за нововиявленими обставинами.
Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ухвалою 
від 31 березня 2021 року вищезгадану заяву залишив без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 462 Кримінального процесуального кодексу України 
(далі – КПК).
21 квітня 2021 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла заяви засудженого ОСОБА_5 у новій редакції від 12 квітня 2021 року про перегляд вироку районного суду від 22 листопада 2018 року за нововиявленими обставинами.
За ухвалою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської областівід 
30 квітня 2021 року повернуто заяви  ОСОБА_5 про перегляд вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 листопада 2018 рокуза нововиявленими обставинами у зв`язку з тим, що заявник не усунув недоліків вказаних 
в ухвалі суду від 31 березня 2021 року, – заяву не оформлено згідно з вимогами 
ст. 462 КПК, не зазначено нових обставин, які можуть вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду і засудженому під час судового розгляду кримінального провадження.
Миколаївський апеляційний суд ухвалою від 13 липня 2021 рокуухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської областівід 30 квітня 2021 року про повернення заяви  ОСОБА_5 залишив без зміни.
Зі змісту касаційної скарги, яка надійшла до Суду на усунення недоліків, викладених 
в ухвалі Верховного Суду від 04 жовтня 2021 року, видно, що захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , не погоджується з ухвалами місцевого суду від 30 квітня 2021 року та апеляційного суду від 13 липня 2021 року, просить скасувати їх і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Стверджує, що місцевий суд, ухвалюючи рішення про повернення заяви засудженому, допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки КПК не передбачено можливості суду повернути заяву про перегляд за нововиявленими обставинами без відкриття провадження. У свою чергу суд апеляційної інстанції вказаного порушення не усунув та залишив ухвалу місцевого суду без змін.
Перевіривши доводи касаційної скарги та зміст оскаржених судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову 
у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими є: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Як визначено у п. 4 ч. 2 ст. 462 КПК, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.
Таким чином, системне тлумачення положень кримінального процесуального законодавства вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінального провадження в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду й особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Як убачається з оскаржених судових рішень, ОСОБА_5 повернуто його заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 листопада 2018 року, оскільки він не усунув недоліків указаних в ухвалі судді від 31 березня 2021 року.
Так, Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області ухвалою від 31 березня 2021 року залишив без руху заяву засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами та надав п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків, оскільки у заяві засуджений не зазначив часу, коли йому стало відомо про нововиявлені обставини, а саме про неправдиві показання свідків, на які він посилається у своїй заяві, не вказав прізвищ цих свідків, показання яких вважає неправдивими. При цьому засудженому ОСОБА_5 роз`яснено, що є нововиявленими обставинами згідно з приписами ч. 2 ст. 459 КПК.
На виконання зазначеної ухвали суду засуджений ОСОБА_5 подав нову заяву від 
12 квітня 2021 року, в якій наголошував на неправильній кваліфікації його дій, відсутності умислу на вчинення інкримінованого правопорушення, суперечностях між його показаннями та показаннями іншого обвинуваченого.
Перевіривши змінену заяву засудженого ОСОБА_5 , суд першої інстанції дійшов висновку, що засудженим не усунуто недоліків, указаних в ухвалі суду від 31 березня 
2021 року, – не зазначено нових обставин, які можуть вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду і засудженому під час судового розгляду кримінального провадження, та обґрунтовано повернув заяву з цих підстав.
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника засудженого ОСОБА_5 – адвоката ОСОБА_4 , підтвердив правильність висновку суду першої інстанції про те, що заява про перегляд вироку за нововиявленими обставинами не відповідає вимогам ч. 2 ст. 462 КПК, оскільки в ній не наведено обставин, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду й особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, а також обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин 
у розумінні вимог ст. 459 КПК.
Зокрема, суд апеляційної інстанції у своєму рішенні зазначив, що доводи, викладені в заявах засудженого ОСОБА_5 , зводяться до незгоди з вироком суду, що є підставою для оскарження вироку, а не для перегляду вироку за нововиявленими обставинами.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно провернув заяву  ОСОБА_5 , оскільки останній не виконав ухвали суду про залишення його заяви щодо перегляду вироку за нововиявленими обставинами без руху, подавши доповнення до заяви, де виклав аналогічні обставини. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій.
Щодо посилань захисника у касаційній скарзі на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки КПК не передбачено можливості суду повернути заяву про перегляд за нововиявленими обставинами без відкриття провадження, то колегія суддів вважає їх безпідставними і такими, що суперечать приписам КПК та судовій практиці.
Відповідно до ч. 2 ст. 464 КПК не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам ст. 462 КПК і «вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами». 
Так, Верховний Суд у постанові від 03 лютого 2020 року у справі № 522/14170/17, провадження № 51-1836кмо19 звернув увагу на те, що законодавець використав у цій нормі саме формулювання «суддя … вирішує питання про відкриття … провадження …», 
а не «суддя … відкриває … провадження …». Перше формулювання, на відміну від другого, насправді не означає, що за результатами розгляду відповідного питання має бути ухвалене лише рішення про відкриття провадження. Надавши судді повноваження «вирішувати питання», законодавець тим самим уповноважив суддю оцінювати, чи є підстави для відкриття провадження і, отже вирішувати, чи відкрити провадження, або ж відмовити у його відкритті.
Тобто, вирішення судом питання про відкриття провадження означає, що питання стосується того, чи є підстави для відкриття провадження. І таким чином, Верховний Суд зробив висновок, що таке формулювання дає судді повноваження як відкрити, так і відмовити у відкритті провадження, і вирішення цього питання залежить від наявності або відсутності підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами.
Водночас суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження та керуючись приписами ч. 3 ст. 464 КПК має право застосувати до заяви про перегляд судового рішення 
за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 цього Кодексу, правила ч. 3 ст. 429 КПК, тобто постановити 
ухвалу про залишення заяви без руху, а якщо недоліки, вказані в ухвалі не будуть усунуті, 
– повернути її. 
Тому рішення про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути ухвалено на стадії вирішення питання про відкриття провадження в порядку ст. 464 КПК.
Ця позиція узгоджується з усталеною судовою практикою, викладеною, зокрема, 
в рішеннях Верховного Суду від 11 січня 2021 року у справі № 210/1414/17, 
від 17 листопада 2020 рокуу справі № 1-772/2011, від 10 квітня 2019 року у справі 
№ 754/11207/18, від 12 листопада 2019 року у справі № 752/17833/17, від 12 травня 
2021 року у справі № 1/2113/68/2012.
Також у результаті перевірки оскаржених судових рішень було виявлено, що суд апеляційної інстанції допустив описку в зазначенні дати ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 квітня 2021 року про повернення заяв засудженого ОСОБА_5 , яку оскаржував в апеляційному порядку захисник 
ОСОБА_4 . 
Вказана обставина може бути усунута в порядку ст. 379 КПК і не перешкодила суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому не може вважатися істотним порушенням кримінального процесуального закону, відповідно бути підставою для скасування чи зміни, зокрема, ухвали апеляційного суду.
Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам статті 419 КПК.
Таким чином, на думку колегії суддів, у касаційній скарзі захисника ОСОБА_4 не наведено доводів на підтвердження того, що в оскаржуваних рішеннях суди допустили істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які мають наслідком скасування або зміну цих судових рішень. 
Отже, з касаційної скарги захисника ОСОБА_4 . Суд не вбачає підстав для її задоволення.
Беручи до уваги наведене, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 квітня 2021 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 13 липня 
2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                                   ОСОБА_2                                         ОСОБА_3