ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 160/16860/20
адміністративне провадження № К/9901/14249/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.
розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу №160/16860/20
за позовом  ОСОБА_1 до приватного виконавця округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни про визнання протиправною і скасування постанови, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою приватного виконавця округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року, прийняте в складі: головуючого судді Ніколайчук С.В., і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2021 року, ухвалену в складі колегії суддів: головуючого судді Кругового О.О., суддів Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,
УСТАНОВИВ:
І. Обставини справи 
1.           ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни (далі - відповідачка, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А.) з вимогами: визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. щодо винесення постанови від 02 листопада 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») у розмірі 67788,44 грн; скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 02 листопада 2020 року на користь ТОВ «Вердикт Капітал» у розмірі 67788,44 грн.
2.          На обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що оскаржувана постанова прийнята не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством, оскільки відповідачка не мала права приймати до виконання виконавчий документ не за місцем проживання/перебування боржниці.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
3.          Приватним нотаріусом Броварського районного Нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. видано виконавчий напис від 13 серпня 2019 року №1893 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 67788,44 грн.
4.          Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. відкрито виконавче провадження №59994872 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 67788,44 грн.
5.          02 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. ухвалена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №59994872, якою звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 , яка отримує дохід від Товариства з обмеженою відповідальністю «КПД» за адресою: 52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, селище міського типу Слобожанське, вул. Теплична, 27.
6.          Відповідно до вказаної постанови адресою проживання позивачки є: АДРЕСА_1 .
7.          Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 після реєстрації шлюбу Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції отримала прізвище Прохорова.
8.          Не погоджуючись з постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, уважаючи її протиправною, та такою, що підлягає скасуванню, позивачка звернувся до суду з цією позовною заявою.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
9.          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2021 року, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. про винесення постанови від 02 листопада 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №59994872 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» у розмірі 67788,44 грн. Скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 02 листопада 2020 року ВП №59994872 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» у розмірі 67788,44 грн.
10.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що згідно з даними Єдиного реєстру приватних виконавців України приватний виконавець Клітченко О.А. має посвідчення від 12 квітня 2020 року №0332 і здійснює діяльність в межах виконавчого округу міста Києва. Водночас матеріли справи не містять доказів на підтвердження того, що місто Київ є адресою місця проживання/перебування позивачки. Так, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Місцем її роботи є: АДРЕСА_3 . Оскільки зареєстроване місце проживання позивачки знаходиться поза межами виконавчого округу відповідачки, у неї не було повноважень щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису від 13 серпня 2019 року №1893. Отже, оскаржувана постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника є протиправною та підлягає скасуванню. 
11.          Щодо твердження відповідачки в апеляційній спразі про те, що ТОВ «Вердикт Капітал», як стягувач у заяві про примусове виконання виконавчого напису, просило приватного виконавця відкрити виконавче провадження за місцем знаходження майна боржниці, а саме: її грошових коштів, наявних на картковому рахунку № НОМЕР_2 , відкритому у ТОВ «Вердикт Капітал», яке розташований за адресою: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 56, суд апеляційної інстанції зазначив, що жодних доказів на підтвердження цих обставин відповідачкою до апеляційної скарги не додано. 
V. Провадження в суді касаційної інстанції
12.          20 квітня 2021 року до Верховного Суду надіслано касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2021 року.
13.          За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській  О.Р., суддям Кашпур О.В., Уханенку С.А.
14.          У касаційній скарзі скаржниця, не погоджуючись із рішенням судів попередніх інстанцій, просить їх скасувати з підстав неправильного застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
15.          На обґрунтування поданої касаційної скарги скаржниця вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
16.          Скаржниця зазначає, що приватний виконавець має правові підстави для відкриття виконавчого провадження за місцем знаходження майна боржника на підставі документа, який підтверджує, що майно боржника перебуває в межах виконавчого округу приватного виконавця.
17.          Скаржниця вказує, що грошові кошти, які перебувають на рахунках у банках, є майном у розумінні статті 190 Цивільного кодексу України. У цьому випадку місцезнаходженням майна є саме місце розташування банку, де відкритий рахунок. До заяви про примусове виконання рішення стягувачем було додано довідку про відкриття позивачкою карткового рахункуу № НОМЕР_2 . Місцезнаходженням ТОВ «Вердикт Капітал», в якому відкрито рахунок позивачки (м. Київ, вул. Кудрявський узвіз), є місцезнаходженням її майна - грошових коштів, наявних на цьому рахунку.
18.          З огляду на це, скаржниця уважає, що нею правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 09 вересня 2019 року ВП №59994872, а тому всі інші постанови, які були винесені в рамках цього виконавчого провадження, зокрема і оскаржувана постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, не підлягають скасуванню. 
19.          Ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.
20.          У відзиві на касаційну скаргу позивачка просить залишити судові рішення без змін, вказуючи на їхню законність і обґрунтованість.
V. Джерела права та акти їхнього застосування
21.          Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
22.          Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
23.          Пунктом 10 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
24.          Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
25.          Відповідно до частини першої статті 27 Закону України від 02 червня 2016 року №1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон №1403-VIII) фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».
26.          Відповідно до частин першої та другої статті 25 Закону №1403-VIII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.
27.          Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
28.          Частинами першою та другою статті 24 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
29.          Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
30.          Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
31.          Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1404-VIII виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.
32.          Згідно з частиною п`ятою статті 24 Закону №1404-VIII у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.
33.          Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.
34.          Відповідно до частин першої, шостої статті 29 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
35.          За текстом статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон №1382-IV): вільний вибір місця проживання чи перебування - це право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
36.          Згідно з частиною десятою статті 6 Закону №1382-IV реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.
37.          У разі, якщо нове місце проживання особи знаходиться в іншій адміністративно-територіальній одиниці, орган реєстрації після реєстрації такого місця проживання надсилає повідомлення про зняття особи з реєстрації відповідному органу реєстрації за попереднім місцем проживання особи в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина одинадцята статті 6 Закону №1382-IV).
VI. Позиція Верховного Суду
38.          Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Суд виходить з такого.
39.          Предметом спору у цій справі є постанова приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника щодо примусового виконання виконавчого напису від 13 серпня 2019 року №1893, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. Зважаючи на підстави обґрунтування заявлених позивачкою позовних вимог, суди попередніх інстанцій обґрунтовано надали оцінку обставинам правомірності підстав для прийняття відповідачкою цього виконавчого документа до виконання. 
40.          Так, суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги, встановили, що виконавчий документ, за твердженням відповідачки, прийнятий нею до виконання за місцезнаходженням майна боржниці. Стягувач повідомив приватного виконавця, що у боржниці є грошові кошти на картковому рахунку № НОМЕР_2 , відкритому у ТОВ «Вердикт Капітал», яке розташовано за адресою: м. Київ, вул.    Кудрявський узвіз, 56. До заяви про примусове виконання виконавчого напису стягувачем, за твердженням відповідачки, було долучено відповідну довідку.
41.          Однак ні під час розгляду справи судом першої інстанції, ні при поданні апеляційної скарги не надано до суду доказів наявності у ОСОБА_1 карткового рахунку, на якому обліковуються грошові кошти, в установі, яка зареєстрована в місті Києві. Таких доказів не надано і до суду касаційної інстанції.
42.          Верховним Судом у постанові від 31 серпня 2021 року у справі №420/10502/20 вже викладено правовий висновок щодо застосування статті  24 Закону №1404-VIII в контексті вирішення питання про відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження за місцем знаходження майна боржника за схожих обставин та зазначено, що наявність рахунку у банку, місцезнаходження якого зареєстровано у місті Києві, не є тотожним місцезнаходженню майна боржника.
43.          При цьому, Верховний Суд послався на висновки, викладені у постанові від 25 червня 2021 року у справі №905/2214/14-908/5734/14, відповідно до яких у виконавця є підстави для відкриття виконавчого провадження за таким критерієм як місцезнаходження майна боржника лише за наявності документального підтвердження відомостей про наявність такого майна у межах території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця. Зокрема відомостей про відкриті на ім`я боржника рахунки в банках або інших фінансових установах, розташованих в межах території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби або у межах виконавчого округу приватного виконавця. Сама лише констатація стягувачем у заяві про примусове виконання рішення про наявність у боржника певних рахунків у банківських та/або фінансових установах, розташованих в межах території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або у межах виконавчого округу приватного виконавця, за відсутності доданих до заяви доказів у підтвердження цих обставин, не є достатньою підставою для відкриття виконавчого провадження за таким критерієм як місцезнаходження майна боржника.
44.          Таким чином, твердження відповідачки про те, що виконавчий документ прийнято нею до виконання за місцезнаходженням майна боржниці не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому є безпідставними.
45.          Натомість суди попередніх інстанції з`ясували, що позивачка з 01.09.2016 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи.
46.          Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 15 липня 2021 року у справі №380/9335/20 надав оцінку правильності тлумачення положень статті 24 Закону №1404-VIII в контексті визначення місця проживання боржника та дійшов висновку, що визначення місця виконання виконавчого документа щодо позивача (як фізичної особи-боржника) має відбуватися за зареєстрованим місцем проживання боржника.
47.          Аналізуючи положення статей 9, 18 Закону №1404-VIII, положення статті 27 Закону №1403-VIII, а також положення Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», Верховний Суд дійшов висновку, що виконавець має реальну можливість перевірити місце знаходження боржника шляхом перевірки необхідної інформації у Єдиному демографічному державному реєстрі або шляхом запиту до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи. Такі дії відповідатимуть вимогам частини другої статті 2 КАС України, яких приватний виконавець має дотримуватись.
48.          Зважаючи на наведене та повертаючись до обставин цієї справи, Суд уважає правильними висновки судів попередніх інстанцій про те, що відповідачка, як приватний виконавець, виконавчим округом якої є місто Київ, не могла прийняти до примусового виконання виконавчий напис від 13 серпня 2019 року №1893, складений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. Порушення принципу територіальності свідчить про протиправність спірної постанови.
49.          Отже, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог.
50.          Положеннями частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
51.          Відповідно до частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
52.          Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
53.          Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
VII. Судові витрати
54.          Ураховуючи результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
55.          Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
56.          Касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни залишити без задоволення.
57.          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2021 року залишити без змін.
58.          Судові витрати не розподіляються.
59.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          О.В. Кашпур
                                                                                          С.А. Уханенко