ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

14 грудня 2021 року 	м.Суми	

Справа №591/5723/19 
Номер провадження 22-ц/816/1834/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Левченко Т. А. ,  Ткачук С. С. 
з участю секретаря судового засідання – Назарової О.М.

у присутності:
відповідача ОСОБА_1 
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного судув порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_2 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 26 жовтня 2021 року у складі судді Шелєхової Г.В., постановлену у м. Суми, повне судове рішення виготовлено 26 жовтня 2021 року,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання інформації недостовірною та відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року  ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання інформації недостовірною, стягнення з ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26 жовтня 2021 року позовна заява ОСОБА_2 залишена без розгляду, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині відшкодування відповідачу витрат на правничу допомогу, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду в оскарженій частині та ухвалити нове рішення про відмову у відшкодуванні витрат на правничу допомогу.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що компенсація відповідачу судових витрат у разі закриття судом провадження у справі можлива лише у разі необґрунтованих дій позивача, проте у матеріалах справи відсутні такі докази. Стверджує, що заявлений розмір витрат є необґрунтовано завищеним, не співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами, крім того, не підтверджений належними доказами.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що ухвалене судом першої інстанції судове рішення вважає законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги - безпідставними, тому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1  який  заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав:
Відповідно до статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ЦПК України).
Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.
Згідно з ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
З вищевикладеного вбачається, що відповідач, у разі залишення позову без розгляду, має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Матеріалами справи підтверджується, що в судові засідання, призначені на 21 липня 2021 року, 20 вересня 2021 року, 26 жовтня 2021 року позивач не з`явився, причини неявки суду не повідомляв, із заявами про відкладення чи слухання справи у його відсутність не звертався.
Поштові повідомлення від суду не отримував, конверти з судовими повістками повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
За номером телефону, вказаним у позові, співробітникам суду зв`язатися з позивачем не виявилося можливим.
Позивач достеменно знаючи про перебування справи на розгляді в суді не вживав жодних заходів спрямованих на те, щоб дізнатися про долю поданого позову.
З огляду на встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ігнорування позивачем судових викликів, неявка в судові засідання протягом двох років, відсутність інтересу до справи дає підстави стверджувати про неналежне здійснення позивачем своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що свідчить про необґрунтованість дій позивача та призвело до грошових витрат іншої сторони судового провадження на правничу допомогу.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
На підтвердження витрат на правничу допомогу відповідач надав до суду договір про надання правової допомогивід 15 листопада 2019 року, укладений з адвокатом Казміренко Л.О., орієнтовану вартість правничої допомоги визначено у розмірі 6000 грн. (а.с. 87-94 том 1).
Відповідно до додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 14 липня 2021 року, сума гонорару адвоката становить 8000 грн та не залежить від кількості судових засідань (а.с.23 том 2).
Згідно акту прийому-передачі адвокатських послуг по договору про надання правової допомоги від 15 листопада 2019 року та додаткової угоди від 14 липня 2021 року, адвокатом надано клієнту наступні послуги: надання правової інформації клієнту з питань зі спірного питання по справі №591/5723/19 (2 год.) – 1000 грн, складання відзиву на позовну заяву по справі №591/5723/19 – 1200 грн., підготовка та складання клопотання у справі №5914/5723/19 від 19 лютого 2021 року, складеної від імені представника Мінулліної О.М. – 500 грн., підготовка та складання заперечення на відповідь на відзив від 8 січня 2020 року – 1200 грн., надання адвокатом представництва інтересів ОСОБА_1 у Зарічному районному суді м. Суми в судових засіданнях 8 січня 2020 року, 25 лютого 2020 року, 21 грудня 2020 року, 05 лютого 2021 року, 22 березня 2021 року – 6500,00 грн.
Сторонами погоджено суму до сплати у розмірі 8000,00 грн. (а.с. 24 том 2).
Загальна тривалість судових засідань за участі адвоката Казміренко Л.О. становить 1 год. 54 хв. (а.с. 49 том 2).
На підтвердження оплати стороною відповідача подано квитанції від 15 листопада 2019 року на суму 6 000 грн та від 20 травня 2020 року на суму 2000 грн (а.с. 102, 211 том 1).
За встановленої необґрунтованості дій позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відшкодування за рахунок позивача витрат понесених відповідачем на правничу допомогу.
При цьому доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки ухвала суду першої інстанції, у частині, що переглядається постановлена з дотриманням норм процесуального права, з наданням належної оцінки кожного доказу окремо та у їх сукупності.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Установивши, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 26 жовтня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складане 15 грудня 2021 року.

Головуючий :                                                        О.І.Собина 

Судді:                                                                Т.А. Левченко

                                                                               С.С. Ткачук