Ухвала
 
18 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 757/19012/20
провадження № 61-11416ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання кредитного договору недійсним,
ВСТАНОВИВ:
06 липня 2021 року (згідно штемпеля на поштовому конверті) ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із  касаційною  скаргою  на  рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 червня 2021 року у вказаній вище справі, з пропуском строку на касаційне оскарження встановленого у частині першій статті 390 ЦПК України.
Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, скаржнику надано строк (десять днів з моменту отримання ухвали) для усунення недоліків, а саме для уточнення прохальної частини касаційної скарги та надання клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження разом із відповідними доказами.
13 серпня 2021 року (згідно штемпеля на поштовому конверті) заявник надіслав заяву про усунення недоліків, в якій уточнив прохальну частину касаційної скарги та заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.
Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2021 року заявнику продовжено строк на усунення недоліків  касаційної скарги, а саме для надання доказів порушення судом апеляційної інстанції порядку та строку направлення судових рішень, встановлених статтею 272 ЦПК України.
На виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції заявником надіслано матеріали, а саме: клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, копію заяви до суду першої інстанції про надання справи для ознайомлення та копію заяви про видачу йому копії оскарженої постанови. 
Згідно із частинами третьою і четвертою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Проте аналіз надісланих заявником матеріалів свідчить про неповне виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції. 
Так, в ухвалі Верховного Суду від 09 вересня 2021 року, серед іншого, зазначалось про необхідність надання заявником відповідної довідки суду про дату отримання судового рішення апеляційного суду або інших належних доказів в оригіналах чи належним чином завірені їх копії (супровідний лист, копії поштових повідомлень чи листів-повернень, тощо), з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, або навести інші підстави з відповідними доказами.
Надані на виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції заяви ОСОБА_1 про ознайомлення із матеріалами справи та видачу копії оскарженої постанови не є достатніми доказами порушення судом апеляційної інстанції статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи наведене та зважаючи на те, що заявником не надано відповідної довідки суду про дату отримання судового рішення апеляційного суду, про що було зазначено в ухвалі суду касаційної інстанції, Верховний Суд дійшов висновку про те, що ухвали від 22 липня 2021 року, від 09 вересня 2021 року в цій частині не виконані, що перешкоджає вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Тому касаційну скаргу належить вважати неподаною та повернути заявнику на підставі частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України. 
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання кредитного договору недійсним, повернути заявнику. 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                           Є. В. Петров