УХВАЛА

11 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 607/4452/21
адміністративне провадження № К/9901/39515/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Калашнікової О.В.,
суддів: Жука А.В.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2021 року 
та ухвалу  Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року
у справі № 607/4452/21 
за позовом ОСОБА_1 
до Тернопільської міської ради   
про скасування постанови,
УСТАНОВИВ:
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2021 року повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про скасування постанови. 
Не погоджуючись з даним рішенням позивач подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2021 року про повернення позовної заяви у справі № 607/4452/21 повернуто скаржнику.
Не погодившись з такими рішенням суду першої та апеляційної інстанції, скаржником подано касаційну скаргу.
Щодо ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2021 року суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 328 КАС України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом..
Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувана рішення  суду першої інстанції не було переглянуто в суді апеляційної інстанції, адже судом апеляційної інстанції було повернуто апеляційну скаргу позивача.
З огляду на те, що частиною першою статті 328 КАС України передбачено рішення суду першої інстанції може бути оскаржене до суду касаційної інстанції лише після апеляційного перегляду справи, тому рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Щодо ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року, судом касаційної інстанції встановлено наступне.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Частиною третьою статті 328 КАС України передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені  ухвали суду апеляційної інстанції  про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження,  про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали  (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи)  суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Статтею 296 КАС України визначена форма і зміст апеляційної скарги.
Частиною п`ятою статті 296 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Відповідно до приписів статті 298 КАС України у випадку оформлення апеляційної скарги з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, до такої скарги застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, а саме суд встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановлюється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 1, ч. 2 статті 169 КАС України).
Пунктом першим частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Як убачається з матеріалів касаційної скарги, ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2021 року апеляційна скарга повернута апелянту у зв`язку із неусуненням недоліків, зазначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху від 21 липня 2021 року, а саме - несплатою судового збору.
Отже, ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: не додано документа про сплату судового збору та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.
Копію зазначеної ухвали скаржнику направлено супровідним листом від 21 липня 2021 року з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з штриховим ідентифікатором №7900731053096.
Зазначений лист повернувся до суду, згідно відмітки поштового відділення на конверті "за закінченням терміну зберігання".
Згідно з пунктом 4 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день поставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Частиною одинадцятою статті 126 КАС України передбачено, що в разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Згідно пунктів 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270) у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику за закінченням встановленого строку зберігання.
Водночас до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Відповідно до частини 2 статті 298 КАС України  до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статті 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.  
В силу статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.
Скаржник в касаційні скарзі зазначає, що судом апеляційної інстанції посилаючись на не сплату судового збору позивачем, не досліджено клопотання і додані матеріали на усунення недоліків позовної заяви від 12 березня 2021 року.
Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд звертає увагу, що Законом № 3674-VI чітко визначено, як одну з умов для звільнення від сплати судового збору, обов`язок доведення заявником обставин, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Для звільнення від сплати судового збору заявник касаційної скарги має довести існування фінансових труднощів та такого майнового стану, що надає підстави вважати за можливе звільнити таку особу від сплати судового збору.
Суд враховує, що Законом № 3674-VI не містить вичерпного й чіткого визначеного переліку документів, які можливо вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку. Суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.
Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2005 року у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland»), заява № 71731/01; пункти 63- 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland»), заява № 73547/01).
На підставі положень частини 2 цієї ж статті визначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Проте, клопотання про звільнення від сплати судового збору з наданням відповідних доказів на підтвердження скрутного матеріального стану подається до суду відповідної інстанції. 
З доданої скаржником копії апеляційної скарги та додатків до неї, а також зі змісту оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції вбачається, що позивачем не було заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, а отже суд позбавлений можливості на власний розсуд звільняти від сплати судового збору.
Тому, оскільки позивачем не усунуті недоліки апеляційної скарги, які стали підставою для залишення апеляційної скарги буз рух Суд дійшов висновку про правильність висновку суду апеляційної інстанції про наявність підстав для повернення апеляційної скарги.
Отже, суд констатує, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу з підстав не усунення недоліків апеляційної скарги, вірно застосував положення пункту першого частини 4 статті 169 та частини 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.
Керуючись статтями 169, 296, 298, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті  касаційного провадження за касаційною скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2021 року та ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року у справі № 607/4452/21 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про скасування постанови.
Копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді	О.В. Калашнікова А.В. Жук  Ж.М. Мельник-Томенко