Ухвала
про залишення скарги без руху
15 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 756/7598/21
провадження № 51- 5810 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів:                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь в розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року, якою задоволена апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , скасовано вирок Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року, звільнено ОСОБА_6 на підставі ч.4 ст.309 КК України від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України та закрито кримінальне провадження  з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.284 КПК України, 
встановив:
У касаційній скарзі прокурор порушує питання  про перегляд зазначеної ухвали апеляційного суду в касаційному порядку з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням  прокурору строку для усунення недоліків на таких підставах.
У п. 4 ч. 1 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення. При вирішенні питання про наявність визначеної положеннями ст. 438 КПК підстави: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, для скасування чи зміни судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися ст. 412 КПК.
Однак, як убачається зі змісту скарги, прокурор  вищевказаних вимог закону не дотримався.
Враховуючи зміст касаційної скарги, прокурор порушує питання про перегляд судового рішення у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, при цьому, хоча й посилається на положення  ст. 419 КПК та зазначення судом апеляційної інстанції в ухвалі водночас про залишення без задоволення скарги сторони захисту, а в резолютивній частині суд зазначив про задоволення скарги з прийняттям рішення про закриття кримінального провадження, однак, на думку Суду, він не зазначив переконливих обґрунтувань того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість ухвали апеляційного суду з огляду на зазначені порушення, а саме, яким чином посилання суду в ухвалі про залишення апеляційної скарги без задоволення, істотно вплинуло на законність і обґрунтованість судового рішення, враховуючи те, що в мотивувальній частині ухвали судом зазначено про наявність підстав для задоволення скарги у зв`язку з істотним порушенням судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, що відповідає резолютивній частині  оскаржуваної ухвали. 
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту і відповідно до положень ч. 1 ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не наділений повноваженнями досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Як убачається зі змісту скарги, доводи прокурора в частині непогодження із застосуванням положень ч. 4 ст. 309 КК України в цілому зводяться до необхідності надання іншої оцінки даним медичної довідки лікувальної установи, наявній у кримінальному провадженні, з яких, на його думку, не вбачається обставин на підтвердження факту встановлення наявності у ОСОБА_6 залежності від наркотичних і психотропних речовин. Однак, зазначені доводи прокурора в силу положень статей 433, 438  КПК не  належать до  підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції, та виходять за межі його перегляду. 
Крім того, у  скарзі прокурор  ОСОБА_4 зазначив, що він брав участь в розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції. Із копії оскаржуваної ухвали апеляційного суду, наданої прокурором убачається, що в суді апеляційної інстанції брав участь інший прокурор – ОСОБА_7 . 
У ст. 425 КПК закріплено право прокурора на касаційне оскарження судових рішень. При цьому згідно з ч. 4 ст. 36 КПК право на подання апеляційної скарги чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами мають також незалежно від їх участі в судовому провадженні прокурори вищого рівня: Генеральний прокурор, його перший заступник та заступники, керівник регіональної прокуратури, його перший заступник та заступники.
Положеннями ч.1 ст.37 КПК передбачено, що прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора в конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначати групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. 
Враховуючи зазначені положення норм КПК, прокурор ОСОБА_4 не надав  документів, в тому числі, які б підтверджували його право на здійснення повноважень в даному кримінальному провадженні.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою прокурора ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що  касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
При повторному зверненні до суду прокурором має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нової касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень ст. 427 КПК.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь в розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року, якою задоволена апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , скасовано вирок Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року, звільнено ОСОБА_6 на підставі ч.4 ст.309 КК України від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України та закрито кримінальне провадження  з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.284 КПК України, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків — п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_8 каровець                              ОСОБА_2                            ОСОБА_3