Ухвала
13 жовтня 2021 року
м. Київ
справа №559/961/17
провадження №51-4828ск21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                   ОСОБА_1 ,
суддів:                              ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 березня 2021 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 06 липня 2021 року,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції через незастосування судами закону, який підлягав застосуванню – ст. 75 КК, однак не наводить обґрунтування неправильного застосування судами закону України про кримінальну відповідальність, що є підставами для прийняття такого рішення судом касаційної інстанції з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення ст. 413 цього Кодексу.
Також посилання ОСОБА_4 на порушення судом першої інстанції положень                  ст. 80 КК при призначенні йому остаточного покарання за правилами ст. 71 КПК, з яким і погодився суд апеляційної інстанції, як на істотні порушення цими судами вимог кримінального процесуального закону, є недоречним, оскільки відповідно до положень ч. 3 ст. 78 КК у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Не вказує засуджений і на конкретні порушення вимог норм матеріального та процесуального права, які, на  його думку, були допущені апеляційним судом при перевірці вироку за аналогічними доводами сторони захисту в апеляційній скарзі, зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, та не зазначає на які саме доводи цієї скарги не було надано відповіді судом апеляційної інстанції, а відтак, й немає обґрунтування незаконності судового рішення.
Крім того,в касаційній скарзі ОСОБА_4 наводить доводи, зміст яких стосується невідповідності висновків суду, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, та правової оцінки доказів, наданої судами першої та апеляційної інстанцій, що в силу статей 433, 438 КПК не                               є предметом касаційної перевірки.
Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргузасудженого ОСОБА_4 на вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 березня 2021 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 06 липня 2021 року залишити без руху й надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж п`ятнадцяти днів із дня отримання копії даної ухвали.
У разі неусунення недоліків в установлений строк скарга буде йому повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                ОСОБА_2                    ОСОБА_3