ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/1566/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Случ О.   В. - головуючий, Волковицька Н.   О., Могил С.   К.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транселектромонтажбуд"  
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.05.2021 (суддя Гумега О. В.)
і постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 (головуючий суддя Яковлєв М. Л., судді Хрипун О. О., Шаптала Є. Ю.)
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Транселектромонтажбуд"  
про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2019 за нововиявленими обставинами 
у справі № 910/1566/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транселектромонтажбуд" 
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю та іноземними інвестиціями "Санворд-Україна", 2) Комунального підприємства "Київський інститут земельних відносин" і 3) Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Санворд Київ" і 2) Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), 
про визнання права власності, скасування державної реєстрації, визнання незаконними дії, 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог і судових рішень
1.          У лютому 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Транселектромонтажбуд" (далі - ТОВ "Транселектромонтажбуд" або позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю та іноземними інвестиціями "Санворд-Україна" (далі - ТОВ ІІ "Санворд-Україна" або відповідач-1), Комунального підприємства "Київський інститут земельних відносин" (далі - КП "КІЗВ" або відповідач-2) та Головного управління Держгеокадастру у місті Києві (далі - ГУ Держгеокадастру у місті Києві або відповідач-3) про:
-          визнання права власності ТОВ "Транселектромонтажбуд" на нерухоме майно  будівлю панельну збірну (літ. Ж), загальною площею 305,2 кв. м, що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Зрошувальна, 17 (далі - спірна будівля та перша позовна вимога);
-          скасування державної реєстрації земельної ділянки (кадастровий номер 8000000000:63:324:0230), що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Зрошувальна, 17 (далі - спірна виділена земельна ділянка 0230), здійснену 22.09.2017 в Державному земельному кадастрі (далі - ДЗК) державним кадастровим реєстратором ГУ Держгеокадастру у місті Києві (далі - державний кадастровий реєстратор та друга позовна вимога);
-          визнання незаконними дій КП "КІЗВ" щодо складання технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель міста Києва у Дарницькому районі в межах кварталу 63:324, обмеженого вулицями Ремонтною та Зрошувальною, яка була затверджена директором КП "КІЗВ" Варламовим М.   К. та його заступником  сертифікованим інженером-землевпорядником Тарнопольським Є.   А. (далі - складання ТД щодо інвентаризації спірних земель кварталу 63:324 та третя позовна вимога).
2.          Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.11.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2020 та постановою Верховного Суду від 24.10.2020, у позові відмовлено повністю.
3.          Відмовляючи у задоволенні першої позовної вимоги суди виходили з того, що позивач не довів належними і допустимими доказами наявності невизнання або оспорювання відповідачами права позивача на спірну будівлю. Враховуючи похідний характер другої та третьої позовних вимог, суди також відмовили в їх задоволенні.
Короткий зміст заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами
4.          У квітні 2021 року ТОВ "Транселектромонтажбуд" звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2019 у справі № 910/1566/19.
5.          Підставами для звернення із заявою про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2019 у справі № 910/1566/19 позивач вказав відомості, зазначені в акті обстеження земельної ділянки від 11.02.2021 № 21-0094-02, складеного за результатами обстеження земельної ділянки (кадастровий номер 8000000000:63:324:0230, площею 0,7617 га, за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 17) (далі - акт обстеження від 11.02.2021).
Акт обстеження від 11.02.2021, на думку заявника, підтверджує факт розташування майна ТОВ "Транселектромонтажбуд" на спірній земельній ділянці 0230.
Вказані обставини, за твердженнями позивача, є нововиявленими і підтверджують те, що неврахування наявності майна позивача на спірній виділеній земельній ділянці 0230 потягло за собою зазначення неправдивих відомостей в ТД щодо інвентаризації спірних земель кварталу 63:324 та підтверджує наявність підстав для скасування державної реєстрації спірної виділеної земельної ділянки 0230.
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
6.          Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2021, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2021, відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Транселектромонтажбуд" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2019, вказане рішення залишено в силі.
7.          Судові рішення аргументовано тим, що акт обстеження від 11.02.2021 та інформація, що міститься в ньому, не є нововиявленими обставинами у розумінні приписів п.1 ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки жодним чином не спростовують факти, які було покладено в основу рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2019.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
8.          ТОВ "Транселектромонтажбуд" подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу і постанову, задовольнити заяву про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2019 у справі № 910/1566/19 за нововиявленими обставинами, скасувати вказане рішення, ухвалити нове рішення, яким задовольнити в повному обсязі позовні вимоги ТОВ "Транселектромонтажбуд" до ТОВ ІІ "Санворд-Україна", КП "КІЗВ", ГУ Держгеокадастру у місті Києві про визнання права власності та скасування державної реєстрації земельної ділянки.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (узагальнено)
9.          У касаційній скарзі позивач наголошує на тому, що акт обстеження від 11.02.2021 підтверджує те, що на спірній земельній ділянці 0230 розташоване нерухоме майно позивача, що не враховано при розробці ТД щодо інвентаризації спірних земель кварталу 63:324, свідчить про те, що позивачу не направлявся лист Департаменту земельних ресурсів від 11.11.2015 №   057024-19896 та є саме нововиявленою обставиною, яка свідчить про наявність обставин оспорення відповідачами прав позивача на нерухоме майно та проведення інвентаризації земельної ділянки з порушенням прав позивача.
10.          Також скаржник у касаційній скарзі посилається на висновки Верховного Суду щодо нововиявлених обставин, викладених у постановах від 03.08.2018 у справі №   19/5009/1481/11, від 02.07.2018 у справі №   922/3388/15, від 27.11.2019 у справі №   908/55/17, від 16.04.2021 (справа №   916/551/16).
Позиція інших учасників справи
11.          КП "КІЗВ", ГУ Держгеокадастру у місті Києві і ТОВ ІІ "Санворд-Україна" подали відзиви, в яких не погоджуються з доводами касаційної скарги, вважають її безпідставною і необґрунтованою. Просять залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій
12.          Відповідно до частини 1 статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
13.          Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - окрема процесуальна форма судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин. До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.
14.          Пунктом 1 частини 2 статті 320 ГПК України передбачено, що однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
15.          Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин у розумінні вказаних положень ГПК України є одночасна наявність таких чотирьох умов: 
-          по-перше, їх існування на час розгляду справи; 
-          по-друге, ці обставини не були встановлені судом, хоча повинні були бути встановлені; 
-          по-третє, ці обставини не були та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; 
-          по-четверте, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
За відсутності принаймні однієї з цих ознак обставини не можуть вважатися нововиявленими та, відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення.
16.          Варто враховувати, що прийняття заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. 
17.          Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
18.          Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору також не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення.
19.          Не можуть вважатися такими обставинами також подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами. При цьому не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором.
20.          Як зазначено вище, предметом спору у цій справі, за результатом розгляду якої Господарським судом міста Києва ухвалено рішення від 11.11.2019, була, зокрема, вимога позивача про визнання права власності ТОВ "Транселектромонтажбуд" на нерухоме майно - будівлю панельну збірну (літ. Ж), загальною площею 305,2 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 17 (спірна будівля).
21.          Суд на підставі статті 392 Цивільного кодексу України встановив наявність підтвердженого права власності позивача на спірну будівлю. Разом з цим, суд не встановив доведеність наявності невизнання або оспорювання відповідачами права позивача на спірну будівлю.
22.          При цьому, судом було враховано, що при виконанні робіт з інвентаризації земель, які виконувались КП "КІЗВ" у 2015-2016 роках були сформовані тільки ті ділянки, на які фактичні користувачі надали необхідні документи та забезпечили доступ до земельних ділянок.
У кварталі 63:324, були лише два користувачі, в тому числі TOB II "Санворд-Україна", що надали копії установчих документів та документів щодо правового статусу майна. При проведені кадастрової зйомки та в подальшому формуванні спірної виділеної земельної ділянки 0230 враховувались відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо якого проводилась державна реєстрація права, та лист-підтвердження TOB II "Санворд-Україна" від 06.12.2016 № 109 про майнову належність на тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на вказаній земельній ділянці. В результаті виконаних робіт відповідачем-2 було встановлено, що в межах кварталу 63:324, обмеженого вул. Зрошувальна та вул. Ремонтна у Дарницькому районі м. Києва, на одну земельну ділянку (код 63:324:0010) на звернення ЗАТ "Транселектромонтаж" рішенням Київської міської ради від 29.04.2010 № 610/4048 припинено право користування, у зв`язку з відчуженням нерухомого майна за договором купівлі-продажу. На частину вищезгаданої земельної ділянки власник придбаних будівель TOB II "Санворд-Україна" надав правовстановлюючі документи на об`єкти нерухомого майна, що дало можливість сформувати спірну виділену земельну ділянку 0230.
Позивач з моменту укладення договору купівлі-продажу від 26.03.2010  не здійснив жодних дій після відмови ЗАТ   "Транселектромонтаж" від користування спірною земельною ділянкою 010 щодо виконання вимог закону відносно оформлення права користування земельною ділянкою як об`єктом цивільних прав, в межах якої розташоване належне йому нерухоме майно, та отримання в оренду сформованої земельної ділянки. Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що він є землекористувачем земельної ділянки як дійсного об`єкта цивільних прав, сформованої відповідно до вимог чинного законодавства, яка є суміжною зі спірною виділеною земельною ділянкою 0230, на момент складання ТД щодо інвентаризації спірних земель кварталу 63:324.
КП "КІЗВ", здійснюючи роботи зі складання ТД щодо інвентаризації спірних земель кварталу 63:324, діяло відповідно до вимог чинного на момент виконання цих робіт законодавства, враховувало дані, які мало враховувати та які йому були відомі та були підтверджені відповідно до зазначеного законодавства. Не доведено незаконність цих дій відповідача-2 та порушення ними прав позивача, а тому відсутні підстави для визнання їх незаконними.
23.          Враховуючи зазначене та норми чинного законодавства щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не навів та не долучив до матеріалів справи доказів, які б підтверджували наявність підстав для скасування зазначеної державної реєстрації спірної виділеної земельної ділянки 0230. ЇЇ державна реєстрація здійснена державним кадастровим реєстратором у межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством, без порушення встановленої процедури, у зв`язку з чим права та охоронювані законом інтереси позивача відповідачем-3 не порушені.
24.          Звертаючись із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, позивач вважає, що інформація, наведена в акті обстеження від 11.02.2021, підтверджує факт розташування майна ТОВ "Транселектромонтажбуд" ("металевої споруди") на спірній виділеній земельній ділянці 0230.
25.          Вказані доводи позивача спростовані судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, з посиланням на те, що: (1) акт обстеження від 11.02.2021 не містить інформації (і така не надана позивачем), яка б підтверджувала право власності останнього на "металеву споруду", яка до того ж, жодним чином не ідентифікована в акті; (2) предметом розгляду цієї справи є вимога про визнання права власності на будівлю панельну збірну (літ. Ж), загальною площею 305,2 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 17; (3) акт обстеження від 11.02.2021 та інформація, викладена в ньому, жодним чином не спростовують факти, які були покладені в основу рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2019 у цій справі; (4) факт розташування на спірній виділеній земельній ділянці 0230 належного позивачу на праві власності майна останньому не могло не бути відомо станом на час звернення з позовом до суду та судового розгляду справи, а отже докази на підтвердження таких обставин позивач мав подати разом з позовною заявою або під час розгляду справи.
26.          З огляду на викладене, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що в межах даного провадження позивач не довів істотність обставин для розгляду цієї справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийнято), що є головною умовою для перегляду судового рішення з підстав, визначених статтею 320 ГПК України.
27.          Колегія суддів вважає також доцільним вказати, що на відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою перегляду рішення за нововиявленими обставинами є не недоліки розгляду справи судом (неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права тощо), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
28.          Оскільки, обставини, на які посилається позивач, як на нововиявлені, не мають ознак, одночасна наявність яких є необхідною умовою віднесення тієї чи іншої обставини до нововиявлених, тобто, таких, які можуть бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення, в порядку глави 3 розділу IV ГПК України, то підставним є застосування до поданої заяви наслідків у вигляді відмови у її задоволенні. 
29.          Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують і в цілому зводяться виключно до висловлення незгоди із прийнятими рішеннями.
30.          Суд відхиляє посилання скаржника на постанови Верховного Суду у справах №   19/5009/1481/11, №   922/3388/15, №   908/55/17, №   916/551/16 оскільки як на нововиявлену обставину у цих справах заявники посилалися на встановлений рішенням суду факт недійсності договору в силу закону, який існував на час розгляду справи.
31.          У цій же справі суди вказали, що факт розміщення на спірній виділеній земельній ділянці 0230 належного позивачу на праві власності майна останній мав доводити під час розгляду справи, оскільки був та не міг не бути обізнаний про це станом на момент звернення з позовом. При цьому, Суд вважає цілком обґрунтованим висновок місцевого господарського суду, який не спростований судом апеляційної інстанції, про те, що акт обстеження від 11.02.2021 по суті є новим доказом, а не нововиявленою обставиною.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
32.          Відповідно до частини третьої статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
33.          Згідно з частиною першою статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права..
34.          За змістом пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
35.          Звертаючись із касаційною скаргою, позивач не спростував висновків попередніх судових інстанцій про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2019 у справі №   910/1566/19 за нововиявленими обставинами та не довів порушення норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права.
36.          За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу ТОВ "Транселектромонтажбуд" залишити без задоволення, а оскаржувані ухвалу місцевого господарського суду і постанову апеляційного господарського суду - без змін.
Розподіл судових витрат
37.          Оскільки суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін оскаржувані судові рішення, відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати необхідно покласти на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транселектромонтажбуд" залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.05.2021 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 у справі №   910/1566/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                О.   В.   Случ 

Судді                                                                                          Н.   О.   Волковицька 

                                                                                          С.   К.   Могил