ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
25 листопада 2021 року           справа №360/1169/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року (повне судове рішення складено 14 квітня 2021 року в м. Сєвєродонецьку) у справі № 360/1169/21 (суддя в І інстанції Басова Н.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

                                                           УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі – Управління), в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Управління від 05.01.2021 №10028/2020 про відмову позивачці в призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до п.4 ч.1 ст.115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі –Закон № 1058-ІV);
- зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком як учаснику бойових дій та нарахувати суми пенсії з дати звернення 28.12.2021 згідно п.4 ч.1 ст.115 Закону № 1058-ІV (а.с.1-4).
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 07.04.2016. Так, позивач безпосередньо брала участь у антитерористичній операції, що підтверджується довідкою №ВП/1039 від 01.06.2018. Відповідно до тимчасового посвідчення НОМЕР_2 від 20.10.2017, виданого позивачу у зв`язку із відсутністю бланків в/квитків, дійсне до видачі військового квитка, та довідки від 14.01.2021 №5 про перебування на військовому обліку в Сєвєродонецькому міському територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки Луганської області, є військовозобов`язаною, має звання рядова. При досягненні пенсійного віку позивач 28.12.2020 звернулася відповідача із заявою про призначення пенсії за віком достроково у відповідності до п.4 ч.1 ст.115 Закону № 1058-ІV, надавши усі необхідні для цього на підтвердження документи. Позивач зазначив, що відповідно до трудової книжки має страховий стаж понад 25 років. Однак, відповідач рішенням про відмову в призначенні пенсії від 05.01.2021 №10028/2020 відмовив позивачу в призначенні пенсії зазначивши, що позивач не має військового або спеціального звання як військовослужбовець. Вважаючи протиправним рішення відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року позов задоволено повністю.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що 28.12.2020 позивачем надана заява для призначення дострокової пенсії за віком особам, із числа учасників антитерористичної операції за Законом № 1058-ІV. Для призначення пенсії позивач надав відповідачу документи. Відповідач зазначив, що при поданні заяви від 28.12.2020 про призначення дострокової пенсії, позивач, довідку від 14.01.2021 № 5, яку додано до позовної заяви, не надавав, а тому ця довідка відповідачем не перевірялась та не оцінювалась. Дослідивши надані документи, управлінням прийнято рішення від 05.01.2021 № 10028/2020 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , оскільки ч.4 ст.115 Закону № 1058-IV передбачено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема, військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6 Закону України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі – Закон № 3551-ХІІ). Інші категорії осіб, яким відповідно до абзацу 1 пункту 19 статті 6 Закону № 3551-ХІІ надано статус учасника бойових дій, не передбачені ч.4 ст.115 Закону № 1058-IV, тому права на дострокову пенсію за віком не мають. На підставі викладеного, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційний розгляд провадження здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . (а.с.5-6).
Позивач є внутрішньо переміщеною особою відповідно до довідки від 07.02.2017 №0000108193, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с.8).
Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 від 07.04.2016 (а.с.7).
Також судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в Сєвєродонецькому територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки Луганської області (до 01.11.2020 – Сєвєродонецький міський військовий комісаріат) з 29 жовтня 2017 року. Військове звання: рядова. Відношення до військової служби: військовозобов`язана (а.с.16).  
28.12.2020, після досягнення 50 років,  позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила призначити пенсію за віком (УБД) (а.с.30).
З протоколу про призначення та виплати пенсії вбачається, що страховий стаж позивача складає 25 років 3 місяці 20 днів (а.с.31).
Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_5 судом встановлено, що вона містить наступні записи про роботу ОСОБА_1 :
- з 01.09.1988 по 30.06.1994 - навчання в Луганському державному педагогічному інституті ім. Т.Шевченко;
- з 15.0.1995 по 12.01.1997 - КСП ім. Фрунзе вихователь дитячого садка;
- з 10.02.1997 по 17.06.2013 - Артемівський райвійськомат м. Луганськ;
- з 18.06.2013 по теперішній час Луганський обласний воєнний комісаріат (а.с.37,41,41-44).
Рішенням Управління від 05.01.2021 №10028/2020 на підставі ч.4 ст.115 Закону № 1058-IV та наданих документів прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за заявою від 28.12.2020 (а.с.9-10).
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону № 1058-IV, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян врегульоване статтею 115 Закону № 1058-IV.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Згідно із пунктом 19 частини першої статті 6 Закону № 3551-XII (в редакції, яка діяла до 25 липня 2018 року) учасниками бойових дій визнаються, зокрема, військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) ТА ПРАЦІВНИКИ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Згідно із пунктом 20 частини першої статті 6 Закону № 3551-XII учасниками бойових дій визнаються, зокрема особи, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що правом на дострокове призначення пенсії за віком за визначених умов наділені не всі особи зі статусом учасника бойових дій, а тільки ті особи, які є військовослужбовцями, резервістами чи військовозобов`язаними, або особами, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначені Законом України "Про військовий обов`язок та військову службу" № 2232-ХІІ  (далі – Закон № 2232-ХІІ). Відповідно до частини дев`ятої статті 1 цього Закону щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на такі категорії в т.ч.: військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції висновувався, що з довідки Сєвєродонецького міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 14.08.2021 №5 вбачається, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаною, з військовим званням рядова, перебуває на військовому обліку в Сєвєродонецькому міської територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки Луганської області (до 01.11.2020 Сєвєродонецький міський військовий комісаріат) з 20 жовтня 2017 року (а.с.16).
Позивач також дійсно в період з 07.04.2014 по 30.04.2018 безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України в районі/районах проведення антитерористичній операції м. Старобільськ, м. Сєвєродонецьк Луганської області (а.с.17).
Зі змісту посвідчення серії НОМЕР_1 від 07.04.2016 вбачається, що позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с.7).
З рішення Управління від 05.01.2021 №10028/2020 вбачається, що для призначення пенсії ОСОБА_1 надала документи, а саме: трудову книжку НОМЕР_5 ; архівний витяг № 179/1/3439 від 05.03.2020; довідку про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України № ВП/1039 від 01.06.2018; посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_6 від 07.04.2016; тимчасове посвідчення (замість військового квитка) НОМЕР_2 від 20.10.2017; довідку з ІНФОРМАЦІЯ_2 №55 від 22.12.2020; довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №0000108193 07.02.2017 (а.с.9).
Вищевказане свідчить про те, що позивачем подано необхідні документи до відповідача з заявою про призначення пенсії відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058-IV, положеннями якого передбачена можливість дострокового виходу на пенсію учасникам бойових дій.
Враховуючи, що позивач надав всі необхідні документи на підтвердження наявності підстав отримання пенсії згідно вимог  п.4 ч.1 ст.115 Закону № 1058-IV, як військовозобов`язаний, якому надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6 Закону № 3551-ХІІ, та беручи до уваги те, що позивач має статус учасника бойових дій, досяг віку 50 років, має трудовий стаж більше 25 років, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачка має право на дострокове призначення пенсії відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.115 Закону № 1058-IV.
Таким чином, рішення Управління від 05.01.2021 №10028/2020, яким зазначено,  що позивач не має права на призначення пенсії  за віком відповідно до п. 4 ч. 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є протиправним та підлягає скасуванню.
Вказана позиція узгоджується з висновком Верховного Суду, зазначеним у постанові від 29.09.2020 у справі № 263/14242/17, в постанові від 06.11.2018 у справі № 591/3086/16-а, від 29.08.2018 у справі № 295/1129/17.

Проте, з такими висновками місцевого суду не може погодитись судова колегія апеляційного суду.
Так, Законом України від 22.05.2018 № 2443-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо соціального захисту постраждалих учасників Революції Гідності та деяких інших осіб», який набрав чинності 25.07.2018, у Законі № 3551-XII в абзаці першому пункту 19 статті 6 слова «та працівники» і «працівники» виключено.
Таким чином, статус учасника бойових дій до 25 липня 2018 року надавався не тільки військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним), але й іншим особам, які не проходили військову службу. 
До зазначеної категорії осіб і належить позивачка. Так, відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.06.2018, яка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій (а.с.17), ця довідка видана ОСОБА_1 як працівнику ЗСУ.
Відповідно до архівного витягу Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України від 05.03.2020 № 179/3439 (а.с.11), ОСОБА_1 була залучена до участі в антитерористичній операції саме як працівник ЗСУ.
Посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_1 видано 07.04.2016 (а.с.7), тобто, коли законодавство дозволяло надавати такий статус працівникам Збройних Сил України.
Слід зазначити, що висновки Верховного Суду в перелічених вище справах не є в повній мірі релевантними до спірних правовідносин.
Так, відповідно до фактичних обставин у справі № 591/3086/16-а, рішення пенсійного органу про відмову позивачу у призначенні пенсії було мотивовано тим, що особи, які були призвані під час мобілізації на військову службу на особливий період не відносяться до категорії осіб, які мають право на достроковий вихід на пенсію.
У справі № 295/1129/17 позивач проходив військову службу в Збройних Силах України по мобілізації.
ОСОБА_1 не проходила військову службу, з 2013 року по теперішній час є працівником ІНФОРМАЦІЯ_3 , державним службовцем.
У справі № 263/14242/17 Верховний Суд погодився з висновком судів попередніх інстанцій про те, що особи, які отримали статус учасника бойових дій як працівники ЗСУ, не мають права на дострокове призначення пенсії.
При цьому колегія суддів зауважує, що в останній із зазначених справ позивачка не була ані резервістом, ані військовозобов`язаною.
ОСОБА_1 є військовозобов`язаною, з військовим званням рядова, перебуває на військовому обліку в Сєвєродонецькому міської територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки Луганської області (до 01.11.2020 Сєвєродонецький міський військовий комісаріат) з 20 жовтня 2017 року.
Проте, аналіз положень п.4 ч.1 ст.115 Закону № 1058-IV вказує на те, що право на дострокове призначення пенсії за цією нормою мають лише особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6 Закону № 3551-ХІІ.
ОСОБА_1 статус учасника бойових дій надано як працівнику Збройних Сил України, тому права на призначення пенсії за цією правовою нормою вона не має.
Отримання в подальшому статусу військовозобов`язаної не дає їй права претендувати на дострокове призначення пенсії: визначальним для такого права є отримання статусу учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6 Закону № 3551-ХІІ особою з числа резервістів і військовозобов`язаних.
Отже, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду – скасуванню.
Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
При розгляді справи позивачкою судові витрати не понесені, тому підстави для їх розподілу відсутні. Витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані зі сплатою судового збору, за діючим процесуальним законодавством відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями  250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства  України, -          

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області – задовольнити.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у справі № 360/1169/21 – скасувати.
Прийняти нову постанову.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Повне судове рішення – 25 листопада 2021 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                       І. В. Сіваченко

Судді                                                                                  А. А. Блохін

                                                                                                                                                                                                                                      Т. Г. Гаврищук