ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

15 листопада 2021 року                                                 м. Чернівці
                                                                                                   справа №717/864/21 
провадження №22-ц/822/1002/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Височанської Н. К.
суддів: Владичана А.І., Литвинюк І.М.
секретар Собчук І.Ю. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на ухвалу Кельменецького районного суду Чернівецької області від 31 серпня 2021 року, постановлену під головуванням судді Телешмана О.В.,
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст заяви
У серпні 2021 року ОСОБА_1  звернувся до суду із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.
 
Заява обґрунтована тим, що згідно з судовим наказом Кельменецького районного суду Чернівецької області від 23 червня 2021 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Вказував, що неповнолітні діти, на користь яких з нього стягнуто аліменти, проживають разом з ним, оскільки матір дітей перебуває за межами України, зловживає спиртними напоями і зовсім не цікавиться життям та здоров`ям дітей.
Вважав, що у відповідності до вимог ст. 432 ЦПК України наявні правові підстави для визнання судового наказу Кельменецького районного суду Чернівецької області від 23 червня 2021 року таким, що не підлягає виконанню.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 31 серпня 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено.
Визнано таким, що не підлягає виконанню судовий наказ від 23 червня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання неповнолітніх дітей:  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі Ѕ частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 17 червня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.
Ухвала суду мотивована тим, що діти перебувають на взаємному утриманні боржника та стягувача, тому у боржника відсутній обов`язок зі сплати аліментів, що є підставою для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.. 

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників
На дану ухвалу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що зі змісту оскаржуваної ухвали слідує, що суд першої інстанції визнав встановленими обставини, які не були доведеними. Зокрема в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують ту обставини, що боржник утримує дітей за власні кошти. 
У суді першої інстанції боржник пояснив, що він не працює та отримує допомогу як безробітний, а також отримує допомогу на утримання дітей по 100 євро на кожну дитину щомісяця. Неповнолітні діти, які були допитані як свідки пояснили, що їх утримують обоє батьків, але їм не відомо який розмір допомоги отримує батько. Отже з пояснень боржника та свідків слідує, що ОСОБА_1 також опікується дітьми, однак яку суму грошей витрачає на їх утримання пояснити не зміг.

Позиція апеляційного суду
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, застосовані норми права та встановлені обставини
Судом встановлено, що 23 червня 2021 року Кельменецьким районним судом Чернівецької області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що наведені заявником обставини свідчать, що діти перебувають на взаємному утриманні боржника та стягувача, тому у боржника відсутній обов`язок зі сплати аліментів, у зв`язку з чим дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України у судовому наказі зазначаються повідомлення про те, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Відповідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.
За приписами частин 1, 2 статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Таким чином, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
При цьому, словосполучення «або з інших причин» стосується саме відсутності (припинення) обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.
З аналізу наведених норм процесуального права вбачається, що законодавцем передбачено у судовий спосіб захист прав боржника у разі якщо стягувач не визнає відсутність обов`язку боржника.
Звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого документа - судового наказу таким, що не підлягає виконанню, заявник посилався на те, що діти проживають разом з ним, оскільки матір дітей перебуває за межами України, не цікавиться життям та здоров`ям дітей. 
На думку заявника, факт проживання дітей разом з ним свідчить про припинення у нього обов`язку з виконання судового наказу про стягнення аліментів.
Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Матеріали справи не містять належних доказів припинення зобов`язань ОСОБА_1 за судовим наказом, яким з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про визнання виконавчого документа - судового наказу таким, що не підлягає виконанню, з підстав на які посилається заявник, оскільки існує судове рішення, а саме судовий наказ, який набрав законної сили, а тому у відповідності до вимог ст. 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим до виконання.
Законодавцем визначено підстави припинення обов`язку зі сплати аліментів на підставі судового рішення.
Так, статтею 273 Сімейного кодексу України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.
Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
Аналіз вказаної норми закону свідчить, що у зв`язку зі зміною обставин, які мають істотне значення, платник аліментів у порядку визначеному законом, зокрема шляхом звернення до суду з відповідним позовом, має право на звільнення його від обов`язку щодо сплати аліментів.
З наведеного слідує, що факт проживання дітей з батьком, з якого стягуються аліменти на користь матері для утримання дітей, є істотною обставиною та може слугувати підставою для звернення батька до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів.
Отже, обставини, на які посилається ОСОБА_1 , як на підставу визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, є істотними, але підлягають доведенню при вирішенні спору про звільнення від сплати аліментів, відповідно ж не вказують на припинення обов`язку зі сплати аліментів. 
За статтею 432 ЦПК України дослідженню підлягають не обставини припинення обов`язку за судовим рішенням, а лише докази про припинення такого обов`язку.
При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ухвалення рішення суду про звільнення ОСОБА_1 від сплати аліментів може бути підставою для звернення до суду із заявою в порядку ст. 432 ЦПК України, якою регламентовано порядок та підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Також, колегія суддів звертає увагу, що за наявності відкритого виконавчого провадження та досягнення між боржником і стягувачем згоди про припинення зобов`язання за судовим наказом, сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ (ч. 2 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження").
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання таким, що не підлягає виконанню судового наказу від 23 червня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання неповнолітніх дітей:  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі Ѕ частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 17 червня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.
Керуючись ст. ст. 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , задовольнити.
Ухвалу Кельменецького районного суду Чернівецької області від 31 серпня 2021 року скасувати.
У задоволенні заяви  ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий                                                Н.К. Височанська
Судді А.І. Владичан
І.М. Литвинюк