ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 жовтня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/4809/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Цвєткової К.П. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Міністерства оборони України
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року (суддя Кучма К.С.) в адміністративній справі  
за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
до Міністерства оборони України в особі комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум
третя особа Військова частина НОМЕР_1 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в якому просять: визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги та компенсаційних сум (протокол № 98 від 08.05.2020), яка полягає у відмові в призначені одноразової грошової допомоги їм, як батькам померлого солдата ОСОБА_3 ;  зобов`язати повторно розглянути заяви з доданими до них матеріалами та призначити одноразову грошову допомогу на підставі ст.ст. 10,  16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,  ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»,  постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги та компенсаційних сум (протокол № 98 від 08.05.2020), яка полягає у відмові в призначені одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - батькам, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 солдата ОСОБА_3 . Зобов`язано комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги та компенсаційних сум повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з доданими до них матеріалів, та вирішити питання щодо призначення одноразової грошової допомоги їм на підставі ст.ст. 10,  16 Закону України від 22.10.1993 року №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,  ст. 16 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»,  Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», з урахуванням висновків суду по даній справі. У задоволенні решти позовної заяви  відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Міністерства оборони України подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. 
Судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками солдата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до Лікарського свідоцтва про смерть № 465 від 26.10.2019 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у казармі ВЧ НОМЕР_1 , смерть настала в результаті захворювання.
Витягом з протоколу засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв  № 02 від 03.01.2020 підтверджено, що захворювання старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_3 «Гостра коронарна недостатність. Раптова коронарна смерть», яке призвело до смерті, пов`язане з проходженням військової служби.
Безпосередня участь померлого солдата ОСОБА_3  в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України підтверджується довідками Військової частини   НОМЕР_1 від 09.12.2019, ВЧ польова пошта НОМЕР_2 .
Натомість Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги батьку та матері померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 солдата ОСОБА_3 , оскільки на час смерті він перебував на території військової частини у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено листом Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи від 26.11.2019 № 1990, про що складено Протокол № 68 від 08.05.2020.
Не погодившись з таким рішенням Міністерства оборони України, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до пп. 2 п. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.
Статтею 16-1 названого Закону визначено, що право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.
Статті 16-4 Закону встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво, захворювання), інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком: вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що Закон містить вичерпний перелік підстав, за яких особа втрачає гарантоване право на призначення і виплати грошової допомоги і такий перелік не підлягає розширеному тлумаченню.
Відповідно до обставин даної справи, смерть солдата ОСОБА_3 не настала внаслідок вчинення ним певних дій у стані алкогольного сп`яніння, смерть настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, а тому посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на факт перебування на час смерті солдата у стані алкогольного сп`яніння не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.
Крім того суд першої інстанції вірно встановив, що факт перебування солдата ОСОБА_3 в момент смерті у стані алкогольного сп`яніння не є доведеним належними доказами, адже відповідно до листа Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи від 21.07.2020  №1075 доставлена на дослідження кров мала гнильний запах, (про що вказано в акті судово-токсикологічного дослідження), можна припустити, що труп знаходився в стані початкових декомпозиційних змін і при наявності гнильної флори етанол утворюється в трупі в незначній кількості. При дослідженні біологічного, матеріалу та оцінці результатів судово-токсикологічного дослідження кількісного визначення алкоголю найбільш інформативною оцінкою результатів являється паралельне дослідження крові та сечі, що дає можливість визначити фазу алкогольного сп`яніння (резорбції чи елімінації) на момент настання смерті. В даному випадку виявлення етиловий алкоголь в сечі, при відсутності його в крові, вказує на факт вживання алкоголю і закінченню фази елімінації (згідно методичних рекомендацій «Судово-медична діагностика смертельних отруєнь етиловим алкоголем» затверджених Міністерством охорони здоров`я України та Українським центром наукової медичної інформації та патентно-ліцензійної роботи в 2004 році), але слід враховувати аспект підвищення ендогенного алкоголю в організмі людини і вплив багатьох факторів, що однозначно впливають на організм і можуть виступати, як фоновий або супутній стан, такий як порушення вуглеводного обміну, або показник розкладання трупного матеріалу з ознаками бродіння, про що свідчить гнильний запах доставленої крові.
З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправну відмову у призначенні батькам померлого солдата ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
При цьому під час вирішення справи встановив, що у позовній заяві та в рішенні суду першої інстанції допущено описку у номері протоколу від 08.05.2020, замість АДРЕСА_1 . Проте такий недолік не впливає на правильність ухваленого рішення і може бути усунутий судом шляхом виправлення описки.
          
                              Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

                              Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року в адміністративній справі № 160/4809/21 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з 05 жовтня 2021 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.                              
Повна постанова складена 05 жовтня 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров