ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/389/21  Номер провадження 22-ц/814/2108/21	Головуючий у 1-й інстанції Морозов В. Ю.  Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: судді: Кривчун Т.О.
Суддів: Дряниці Ю.В., Чумак О.В.
Секретар: Зеленська О.І.

За участю позивача ОСОБА_1 

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 06 липня 2021 року
за заявою  ОСОБА_2 про стягнення з позивача судових витрат
у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Комсомолького міського суду Полтавської області від 22 червня 2021 року заяву ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду, задоволено. 
Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, залишено без розгляду.

02.07.2021 року ОСОБА_2 звернувся до місцевого суду з заявою про стягнення з позивача судових витрат, в якій прохав стягнути з  ОСОБА_1 на його користь судові витрати в сумі 3000,00грн на професійну правничу допомогу адвоката Мілінського І.М. (а.с.30).

Ухвалою Комсомолького міського суду Полтавської області від 06 липня 2021 року заяву відповідача ОСОБА_2 про стягнення витрат на правничу допомогу, задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3000грн (а.с.35-36).

Із вказаною ухвалою не погодилась  ОСОБА_1 , яка в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати, та постановити нову про відмову в задоволенні заяви.
В обґрунтування доводів скарги зазначає, що розмір заявлених відповідачем до компенсації витрат на правничу допомогу є не співмірним зі складністю справи, ціною позову, та обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт.

У судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримала та прохала її задовольнити.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників процесу, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, у березні 2021 року позивач звернулась до місцевого суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини (а.с.1-2).

Ухвалою Комсомолького міського суду Полтавської області від 14.05.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по даній справі, визначено справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.12-13).

31.05.2021 року надійшов відзив ОСОБА_2 на позовну заяву ОСОБА_1 , до якого було долучено Договір про сплату аліментів на дитину від 09.04.2020 року, довідку про сплачені аліменти від 17.05.2021 року, Договір про надання правничої допомоги від 17.05.2021 року (а.с.21-25).

15.06.2021 року ОСОБА_1 було подано до місцевого суду заяву про залишення її позову без розгляду на підставі п.1 ч.5 ст.257 ЦПК України (а.с.27).

Як зазначено вище, ухвалою Комсомолького міського суду Полтавської області від 22 червня 2021 року цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, залишено без розгляду (а.с.29)..

У подальшому, 02.07.2021 року ОСОБА_2 звернувся до місцевого суду з заявою про стягнення з позивача судових витратв сумі 3000,00грн на професійну правничу допомогу адвоката Мілінського І.М. (а.с.30), яка оскаржуваною ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 06 липня 2021 року задоволена повністю (а.с.35-36).

Постановляючи оскаржувану ухвалу місцевий суд виходив із обгрунтованості заявлених вимог та визначеної до компенсації суми коштів, а тому понесені відповідачем судові витрати з оплати наданих послуг правової допомоги стягнуто з ОСОБА_1 у повному обсязі.

Такий висновок суду не в повній мірі відповідає встановленим по справі обставинам та не ґрунтується на законі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

ЦПК України не містить переліку дій, які розуміються як необґрунтовані.

За змістом ч.9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Питання зловживання правами регламентуються положеннями ст.44 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер (п.3 ч.2 ст.44 ЦПК).

Разом із тим, в будь-якому разі, відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судова колегія зауважує, що звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Оцінюючи подане відповідачем клопотання про стягнення з позивача на користь відповідача витрат по оплаті наданих послуг з правової допомоги, на предмет його вмотивованості та обґрунтованості, а також відповідності вищенаведеним положенням законодавства, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції жодним чином не досліджувалось питання щодо наявності чи відсутності обставин його безпідставності і необґрунтованості, що може стати підставою для визнання дій позивача необґрунтованими.

Так, зі змісту наведених вище положень закону вбачається, що питання про компенсацію відповідачу понесених ним судових витрат у зв`язку з залишенням позову без розгляду, може мати місце лише в разі завідомої безпідставності такого позову, та внаслідок необґрунтованих дій позивача.

При цьому, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що місцевим судом взагалі не досліджувалось питання чи містить позов ОСОБА_1 ознаки завідомо безпідставного чи необгрунтованого, що, в свою чергу, може бути підставою для застосування до даних правовідносин норми ч.9 ст.141 ЦПК України або ч.5 ст.142 ЦПК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного, не обґрунтованого висновку про наявність підстав для компенсації ОСОБА_2 понесених ним судових витрат за отриману правничу допомогу. 

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є слушними та прийняті до уваги судом апеляційної інстанції при постановленні даного судового рішення.

Оскільки ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про її скасування та направлення матеріалів позову до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374, п.п.3,4 ч.1 ст.379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.368, п.6 ч.1 ст.374, п.п.3,4 ч.1 ст.379, ст.ст.382,383,384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну  ОСОБА_1 , – задовольнити частково.
Ухвалу Комсомолького міського суду Полтавської області від 06 липня 2021 року, – скасувати.
Матеріали заяви  ОСОБА_2 про стягнення з позивача судових витрат у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, - повернути до Комсомольського міського суду Полтавської області для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ                                                Т.О. Кривчун

СУДДІ                                                        Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак

Повний текст постанови виготовлено 30.09.2021 року.