ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/25150/19	Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В. 	
Провадження № 22-ц/817/1045/21 	Доповідач - Дикун С.І.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Дикун С.І. 
суддів -  Парандюк Т. С., Шевчук Г. М., 
з участю секретаря - Стецюк М.А. 
                                       сторін: позивача ОСОБА_1                                          його представника адвоката Шевчука В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу 607/25150/19 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії по внесенню змін до реєстру акцептованих кредиторів, ухваленого суддею Ромазан В.В., повний текст рішення складено 2 липня 2021 року , - 
                                        ВСТАНОВИВ:         
       В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» про визнання дій ліквідатора ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» Кашути Д.Є. про відмову включення вимог ОСОБА_1 до реєстру кредиторів по договору банківського вкладу №36-в-345976 від 18 вересня 2014 року на суму вкладу в сумі 12 065,00 дол. США та всіх нарахованих відсотків по договору неправомірними та зобов`язати включити вимоги позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ КБ «Фінансова ініціатива».
       В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 18 вересня 2014 року між позивачем та ПАТ «КБ«Фінансова ініціатива» був укладений договір банківського вкладу №36-в-345976, за умовами, якого ОСОБА_1 розмістив на умовах депозитного вкладу грошові кошти на рахунку, відкритого у ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива», як банківській установі, в сумі 12 065,00 доларів США, із процентною ставкою 12,5% річних на строк 180 днів, що дорівнює по 17 березня 2015 року. В подальшому позивач, звернувся із заявою від 14.08.2019 року, до ліквідатора ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» про включення його до реєстру кредиторів на суму вкладу по договору та нарахованих відсотків. Листом за № 345 від 11 вересня 2019 року за підписом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» йому було відмовлено в задоволенні заяви, з підстав того, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку здійснено опублікування відомостей про відкриття ліквідаційної процедури у газеті «Голос України». Оскільки протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, кредитори банку, мали право заявити уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію про свої вимоги до банку, шляхом направлення письмової заяви, позивачем було пропущено строк з дня опублікування оголошення про відкриття ліквідаційної процедури ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива». 
       Зазначає, що відмова у задоволенні вимоги позивача викладена у заяві від 14.08.2019 року є втручанням держави в мирне володіння майном. Дана відмова не відповідає критерію законності, суперечить ч. 1 та ч. 2 ст. 4 ЦК України, не переслідує жодного суспільного інтересу. Він не мав можливості ознайомитись із опублікованими відомостями про відкриття ліквідаційної процедури у газеті «Голос України» № 96 (7102) від 24.05.2019 р. через обмежений тираж газети «Голос України», якої він не був передплатником. Також, він не отримував повідомлення від ПАТ КБ «Фінансова ініціатива», про початок ліквідаційної процедури. Про початок ліквідаційної процедури ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» позивач дізнався лише 14 серпня 2019 року, а тому відразу звернувся з відповідною заявою до ліквідатора ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» про включення до реєстру кредиторів на суму вкладу по договору та всіх нарахованих відсотків по даному договору.
       На підставі вищенаведеного ОСОБА_1 просив задовольнити позовні вимоги.
       За заявою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" суд, на підставі ст. 53 ЦПК України, залучив до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ “Фінансова ініціатива” .
       Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 23 червня 2021 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії по внесенню змін до реєстру акцептованих кредиторів, задоволено частково.
       Зобов`язано Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фінансова Ініціатива» включити вимоги ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів за договором банківського вкладу №36-в-345976 від 18 вересня 2014 року на суму неповернутого йому вкладу та нарахованих відсотків. 
       У решті вимог, відмовлено.
       В апеляційній скарзі ПАТ “Комерційний банк “Фінансова ініціатива” , в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ “Комерційний банк “Фінансова ініціатива” просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду від 23 червня 2021 року та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .
       В обгрунтування вимог посилається на те, що під час здійснення процедури виведення банку з ринку вимоги кредиторів задовольняються виключно в черговості та порядку, передбаченими статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». 
       Суд першої інстанції не взяв до уваги, що 24.05.2019 року Уповноваженою особою Відповідача в газеті «Голос України» № 96 (7102) здійснено опублікування відомостей про відкриття ліквідаційної процедури із зазначенням відомостей згідно вимог ст. 45 Закону. Позивач не навів жодних належних та допустимих доказів, що він був обмежений у можливості своєчасно звернутись з кредиторськими вимогами до банку. Позивач є особою працездатного віку, тому його посилання, що він не був обізнаний про строк звернення з кредитрськими вимогами у зв`язку з відсутністю доступу до електронних засобів та непроінформованістю про подання заяви у визначені терміни, не заслуговують на увагу. А також відсутня інформація чому саме у серпні 2019 року Позивач таки отримав доступ до інформації.
       Окрім того, лише 19.08.2019 р., після закінчення строку на прийняття кредиторських вимог, Позивач звернувся до Банку з заявою кредитора про включення його до реєстру кредиторів у сумі всіх належних йому коштів та зазначив у заяві, що несвоєчасно подав заяву у зв`язку з відсутністю доступу до електронних засобів та непроінформованістю про подання заяви у визначені терміни. 
       Зазначає, що 11.09.2019 за вих. № 345 Банком надано відповідь позивачу на заяву від 14.08.2019 про визнання вимог кредитора. Згідно даного листа ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» відмовлено Позивачу у визнанні вимог кредитора на підставі ч.1 ст.49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», де зазначено, що Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.
       Посилається на те, що позивач отримав від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб гарантовані 200 000, грн. -10.08.15 та 05.10.15 року через АТ «Укрсиббанк». Та обставина, що ОСОБА_1 отримав від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб гарантовані 200 000, грн. свідчить про обізнаність позивача про запровадження у ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» тимчасової адміністрації та наслідки її запровадження, а саме здійснення подальшої процедури ліквідації та виведення неплатоспроможного банку з ринку.
       Окрім того, в судовому засіданні зверталась увага, що заявлена в суді сума кредиторських вимог не відповідає дійсності у зв`язку з отриманням позивачем гарантованої суми вкладу. Проте судом не було встановлено реальну суму кредиторських вимог і як наслідок у рішенні суду не зазначено, в якій сумі грошових коштів відповідач має включити вимоги ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів за договором банківського вкладу №36-в-345976 від 18 вересня 2014 року, що унеможливлює його виконання.        
       У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шевчук В.О. просить залишити рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 червня 2021 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
       Зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, позивачем відповідно до умов договору банківського вкладу від 18.09.2014 р. було внесено грошові кошти в іноземній валюті на суму 12065,00 долари США, які банк прийняв, що підтверджується вищезазначеним договором та платіжним дорученням в іноземній валюті №5005 від 19.09.2014 р. Окрім того встановлено, що ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» не виконав належним чином своїх зобов`язань, відповідно до умов договору банківського вкладу, суми вкладів та нарахованих відсотків позивачу у строки обумовлені договором банківського вкладу, не повернуто.
       Щодо посилання в апеляційній скарзі на пропуск строку на звернення із кредиторськими вимогами, оскільки в газеті «Голос України» була розміщена публікація від 24.05.2019 року №96 з інформацію про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та на те, що позивач є особою працездатного віку, то дане твердження не відповідає дійсності, оскільки він з 03.01.1954 р.н. і на дату відкликання ліцензії Відповідача вже був непрацездатною особою похилого віку, що підтверджується нормами законодавства і не потребує окремого доведення.
       Зазначає, що інформація про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» була розміщена в газеті Голос України, яка за своєю суттю є паперовим вузькоспеціалізованим виданням, яке незважаючи на свій офіційний статус є недоступним більшості населення України.
       В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Шевчук В.О. заперечили апеляційну скаргу, рішення суду вважають законним, посилаючись на вимоги, викладені в апеляційній скарзі.
       Представник ПАТ “Комерційний банк “Фінансова ініціатива” в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ “Комерційний банк ”Фінансова Ініціатива”, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи в судове засідання 13.12.2021 р. не з`явився, однак приймаючи участь у судовому засіданні 23.11.2021 року, представник адвокат Пиріг О.В. в режимі відеоконференції підтримала апеляційну скаргу.
       Враховуючи наведене та вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи. 
       Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.
        Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Судом встановлено, що 18 вересня 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та ОСОБА_1 було укладено договір банківського вкладу №36-в-345976 (Вклад «Цікавий»), відповідно до умов якого останній вніс грошові кошти в іноземній валюті на депозитний рахунок вкладника № НОМЕР_1 у розмірі 12065,00 доларів США, строком на 180 календарних днів, до 17 березня 2015 року. 
       На підтвердження внесення ОСОБА_1 коштів в іноземній валюті на рахунок ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» надано копію платіжного доручення в іноземній валюті/банківських металах №5005 від 19 вересня 2014 року.
       На підставі постанови Правління Національного банку України № 408 від 23.06.2015 «Про віднесення ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23.06.2015 прийнято рішення №121 про запровадження з 24.06.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива».
       На момент віднесення ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» до категорії неплатоспроможних банків та введення тимчасової адміністрації, банк мав заборгованість перед позивачем по зазначеному депозитному вкладі та нарахованих відсотках, що визнається представником відповідача.
       Судом також встановлено, що позивачу на виконання вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час введення тимчасової адміністрації за вкладами у ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» за рахунок цільової позики Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виплачено відшкодування у розмірі 200000 грн., а саме: 10 серпня 2015 року у розмірі 9171,46 грн., 05.10.2015 року у розмірі 191828,54 грн., що підтверджено інформацією наданою представником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у поданих ним поясненнях. 
       14 серпня 2019 року позивач подав заяву про включення його кредиторських вимог до загального реєстру акцептованих вимог кредиторів Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива». У вказаній заяві позивачем зазначалось, що несвоєчасне подання ним даної заяви обумовлено відсутністю доступу до електронних засобів зв`язку та непоінформованістю його про терміни її подання. 
       Як вбачається з інформації, викладеній у листі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» Кашути Д.Є. за №345 від 11.09.2019 року підставою відмови у задоволенні зазначеної заяви ОСОБА_1 слугувало те, що відповідно дост. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку здійснено опублікування відомостей про відкриття ліквідаційної процедури у газеті «Голос України» № 96 (7102) від 24.05.2019. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, кредитори банку, мали право заявити уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію про свої вимоги до банку, шляхом направлення письмової заяв. Строк пред`явлення вимог до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» було встановлено з 24 травня по 23 червня 2019 року включно, однак позивач у вказаний термін із відповідною заявою не звернувся.
       Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ “Комерційний банк “Фінансова ініціатива” в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ “Комерційний банк ”Фінансова Ініціатива” про зобов`язання включити вимоги ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів за договором банківського вкладу №36-в-345976 від 18 вересня 2014 року на суму неповернутого йому вкладу та нарахованих відсотків, суд першої інстанції виходив з того, що строк звернення з кредиторськими вимогами до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» пропущений позивачем з поважних причин, обставин, що могли б свідчити про нехтування позивачем своїм правом на звернення стосовно включення вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива», судом не встановлено. 
       Колегія суддів не може погодитися із наведеними висновками суду першої інстанції, як такими, що не відповідають обставинам справи та зроблені судом із неправильним застосуванням норм матеріального права.
       Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просив визнати протиправною відмову ПАТ “Комерційний банк “Фінансова ініціатива” в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ “Комерційний банк ”Фінансова Ініціатива” щодо включення його вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів за вкладом у ПАТ КБ “Фінансова ініціатива” та зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ “Фінансова ініціатива” внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів, включивши до нього кредиторські вимоги ОСОБА_1 у розмірі 12065 дол. США.
       Позивач обґрунтовував позовні вимоги тим, що він 14.08.2019 р. звернувся із заявою до ліквідатора ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» про включення його до реєстру кредиторів на суму вкладу по договору та нарахованих відсотків та листом за № 345 від 11 вересня 2019 року за підписом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» йому було відмовлено в задоволенні заяви, з підстав пропуску строку з дня опублікування оголошення про відкриття ліквідаційної процедури ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива». 
       Позивач вважав, що відповідачем у справі є ПАТ КБ “Фінансова ініціатива” в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ “Фінансова ініціатива”.
       Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
       Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір.
       Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач залучається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.
       Згідно ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. 
       Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
       Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частина третя статті 58 ЦПК України).
       В ПАТ КБ “Фінансова ініціатива” 23.06.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію, повноваження тимчасового адміністратора банку делеговано уповноваженій особі Фонду, тому на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
       Згідно з пунктом 17 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.
       У статті 47 указаного Закону України зазначено, що уповноважена особа Фонду визначається виконавчою дирекцією Фонду. До неї застосовуються правила та вимоги, визначені статтею 35 цього Закону. Рішення уповноваженої особи Фонду є обов`язковими для виконання працівниками банку, що ліквідується.
       Уповноважена особа Фонду: 1) діє без довіреності від імені банку, що ліквідується; 2) звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; 3) виконує організаційно-розпорядчі функції для реалізації процедури ліквідації банку; 4) здійснює повноваження Фонду, визначені цим Законом та делеговані їй Фондом; 5) звітує про результати своєї роботи перед виконавчою дирекцією Фонду.
       Відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду. 
       Уповноважена особа Фонду у своїй діяльності підзвітна Фонду, який несе відповідальність за дії уповноваженої особи Фонду щодо процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку (частина восьма статті 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). 
       Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду (частина третя статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).
       Частиною третьою статті 34 указаного Закону України визначено, що здійснення повноважень органів управління банку може бути делеговано тільки одній уповноваженій особі.
       Разом з тим у частині першій статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачені повноваження Фонду, які він може делегувати уповноваженій особі.
       У постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 559/1777/15-ц (провадження № 14-263цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 383/2/17 (провадження № 14-450цс18), від 15 травня 2019 року у справі № 727/1561/16-ц (провадження № 14-33цс19) викладено правові висновки щодо процесуального статусу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
       Аналіз норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» свідчить про те, що уповноважена особа Фонду за рішенням останнього виконує повноваження органу управління банку, у якому введено тимчасову адміністрацію чи який перебуває у стадії ліквідації. Уповноважена особа Фонду здійснює і повноваження Фонду при реалізації повноважень Фонду, пов`язаних з ліквідацією неплатоспроможного банку, одним з яких є формування реєстру акцептованих вимог кредиторів та формування реєстру вкладників.
       Оскільки уповноважена особа Фонду у правовідносинах з іншими особами виступає або як представник Фонду, або як представник банку, то вона як самостійна особа не може бути стороною у справі.
       З огляду на те, що уповноважена особа Фонду є працівником Фонду та діє від імені банку в межах повноважень Фонду, така особа у цивільному процесі за позовом до банку може виступати представником банку та не має самостійної процесуальної дієздатності.
       У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не відкриття провадження.
       Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.
       Вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, суд повинен враховувати характер спірних правовідносин, визначену ним норму матеріального права, яка підлягає застосуванню, та матеріально-правовий інтерес у вирішенні справи.
       У разі пред`явлення позову не до всіх відповідачів суд не вправі за своєю ініціативою і без згоди позивача залучати інших осіб до участі у справі як відповідачів чи співвідповідачів. Суд зобов`язаний вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і стосовно тих відповідачів, які зазначені у ньому. За клопотанням позивача у разі неможливості розгляду справи без участі відповідача чи співвідповідачів у зв`язку з характером спірних правовідносин суд залучає його чи їх до участі у справі, що визначено статтею 51 ЦПК України.
       Неналежна сторона у цивільному процесі - це особа, стосовно якої суд встановив, що вона не є ймовірним суб`єктом тих прав, свобод, законних інтересів чи юридичних обов`язків, щодо яких суд повинен ухвалити рішення, і у зв`язку з цим проведено її заміну або ухвалено рішення про відмову в позові.
       Враховуючи зміст, характер відносин між учасниками справи та встановлені судом обставини справи, колегія суддів зазначає, що спір щодо законності визнання протиправною відмови уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ “Фінансова ініціатива” щодо включення вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів та зобов`язання внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів у ОСОБА_1 існує саме з Фондом. Натомість Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не був визначений позивачем як відповідач у справі та був помилково залучений до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

       Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18) (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18) (пункти 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (провадження № 14-626цс18) (пункт 39), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (провадження № 14-397цс19) (пункт 75)).
       Суд першої інстанції не врахував, що у цій справі позов пред`явлено до неналежного відповідача, оскільки уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку не є належним відповідачем у розумінні вимог цивільного судочинства.
       При цьому колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції по суті спору не переглядається.
       На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії по внесенню змін до реєстру акцептованих кредиторів у зв`язку з неправильним визначенням суб`єктного складу учасників справи, не досліджуючи при цьому питання законності відмови уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» щодо включення вимог ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів за вкладом у ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» на загальну суму 12065 дол. США.
       За правилами ч.1 ст. 376 ЦПК України самостійними підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.
       Відповідно до положень ч.2 ст. 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
       Ураховуючи наведене, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.
       Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 384, 389, 390, ЦПК України, суд, - 
                                       ПОСТАНОВИВ:
       Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства “Комерційний банк «Фінансова ініціатива», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" задовольнити частково.
       Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 червня 2021 року скасувати.
       У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії по внесенню змін до реєстру акцептованих кредиторів відмовити.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

       Повний текст постанови складений 17 грудня 2021 року.

Головуючий : Дикун С.І.
Судді: Парандюк Т.С.
                                                                                       Шевчук Г.М.