У х в а л а 
       
14 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 201/1333/19
 
провадження № 61-17204ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа - Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку  ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, у якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, прийняти нову постанову про задоволення позову. 
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду  від 10 листопада 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків, запропоновано привести його касаційну скаргу у відповідність до вимог статті 392 ЦПК України. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
 
У листопаді 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 на усунення недоліків, що зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду  від 10 листопада 2021 року, разом із вимогою про відвід судді Верховного Суду Осіяна О. М.
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 листопада 2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Осіяна О. М. від участі у розгляді цієї справи визнано необґрунтованою.
 
Заяву ОСОБА_1 згідно із частиною третьою статті 40 ЦПК України передано для автоматизованого розподілу і згідно з протоколом від 26 листопада 2021 року визначено судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Гульку Б. І.
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 листопада 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Осіяна О. М. відмовлено.
 
У надісланих на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 10 листопада 2021 року матеріалах заявник указує, що зазначені судом недоліки є необґрунтованими, а його касаційна скарга відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.
 
Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з таких підстав.
 
Відповідно до підпункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка  стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
 
Вимога заявника про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, тому підлягає грошовій оцінці.
 
Сторона у справі, яка пред`являє вимоги відшкодування завданої їй моральної шкоди, не звільняється від обов`язку довести наявність такої шкоди, її розмір, надавши належні, допустимі та достовірні докази цього факту, у порядку встановленому процесуальними нормативно-правими актами.
 
Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як  за  зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог й на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
 
Вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 листопада 2021 року заявником не виконано.
 
Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України).
 
Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно користуватися своїми процесуальними правами і виконувати процесуальні обов`язки (статті 43, 49 ЦПК України).
 
Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року). 
 
Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.
 
Так, у кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
 
Заявнику надавався достатній строк для усунення недоліків касаційної скарги,    однак    він    не   скористався    своїми   процесуальними   правами, 
не проявив належної обачності у захисті своїх прав, хоча був обізнаний щодо результату розгляду касаційної скарги.
 
Отже, оскільки у відведений судом строк, ухвала суду не виконана, що перешкоджає касаційній інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.
 
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.
 
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
 
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року вважати неподаною та повернути заявникові.
 
Копію цієї ухвали разом з доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику. 
 
Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                        О. М. Осіян