ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 33/821/431/21 Справа № 704/607/21 Категорія: ч.2 ст. 172-7 КУпАП	Головуючий у І інстанції Черненко В. О. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

12 листопада 2021 року                                          м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №704/607/21 щодо  ОСОБА_1 , що надійшли з Городищенського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою захисника Ткаченка О.М.,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Городищенського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2021 року 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу начальником Тальнівської державної податкової інспекції, зареєстровану та жительку АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП, на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн., постановлено стягнути на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.        
Як встановлено місцевим судом, ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні Тальнівської державної податкової інспекції (вул. Соборна, 122, м. Тальне, Черкаської області), як начальник Тальнівської державної податкової інспекції, діючи всупереч вимогам п.3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», реалізувала свої службові повноваження щодо прийняття наданих послуг (виконаних робіт) за договором цивільно-правового характеру від 06.04.2021 № 154, укладеним начальником Головного управління ДПС у Черкаській області з ОСОБА_2 . Начальник Тальнівської державної податкової інспекції Ковтун Т.А. є дружиною ОСОБА_2 , виконавця за договором цивільно-правого характеру від 06.04.2021 № 154, та під час прийняття нею наданих послуг (виконаних робіт) та підписання акту № 11/23-00-62-067 з ОСОБА_3 мала приватний інтерес, який полягав у бажанні покращити матеріальне становище члена сім`ї – чоловіка та вцілому своєї сім`ї. При цьому приватний інтерес зумовлений тим, що від підписання чи не підписання акту приймання передачі ОСОБА_1 залежить виплата ОСОБА_2 грошової винагороди за вищезгаданим договором. Враховуючи те, що ОСОБА_2 є членом сім`ї (чоловіком) ОСОБА_1 та зважаючи на наявність у неї приватного інтересу, ОСОБА_1 не могла об`єктивно перевірити якість та обсяг наданих послуг (виконаних робіт) ОСОБА_2 за договором цивільно-правого характеру від 06.04.2021 № 154. Таким чином, під час реалізації ОСОБА_1 відповідних повноважень у частині, що стосувались її чоловіка ОСОБА_4 , наведений вище приватний інтерес превалював над публічним інтересом, у зв`язку з чим між приватним інтересом та її службовими повноваженнями виникла суперечність. ОСОБА_1 відповідно до своїх повноважень щодо прийняття наданих послуг, мала можливість самостійно прийняти рішення про підписання чи не підписання з ОСОБА_2 акту приймання-передачі наданих послуг, внести свої зауваження щодо якості та обсягу наданих послуг. Отже, при прийнятті рішення про прийняття наданих послуг (виконаних робіт) за договором цивільно-правового характеру від 06.04.2021 № 154, укладеним начальником Головного управління ДПС у Черкаській області з ОСОБА_2 , та підписання з ним акту приймання-передачі № 11/23-00-62-067 від 30.04.2021 була наявна суперечність між приватним інтересом та її службовими повноваженнями, яка реально вплинула на об`єктивність та неупередженість прийняття нею зазначеного рішення, що в розумінні Закону є реальним конфліктом інтересів, за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 172-7 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник Ткаченко О.М. подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не врахував відмінностей у потенційному та приватному конфліктах інтересів та лише на підставі даних про те, що ОСОБА_1 прийняла рішення про підписання акту виконаних робіт, що необхідно для нарахування та виплати заробітної плати працівнику, який є її чоловіком, необґрунтовано прийшов до висновку, що вона діяла в умовах реального конфлікту інтересів з корисливим мотивом та в особистих інтересах, оскільки не встановив, що приватний інтерес останньої у даному конкретному випадку суперечив її службовим повноваженням. Крім того, поза увагою суду залишилася та обставина, що ОСОБА_1 , як начальник Тальнівської ДПІ, була зобов`язана дотримуватися законодавства про працю за що несе відповідальність, а підписання акту про виконання робіт для нарахування та виплати заробітної плати у передбаченому трудовою угодою розмірі є не її правом, а обов`язком. Вказує, що в ході судового розгляду не було встановлено фактів вчинення протиправних дій (бездіяльності) ОСОБА_1 , які посягають на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за які законом передбачено адміністративну відповідальність. Зазначає, що ОСОБА_2 тривалий час до призначення його дружини ОСОБА_1 начальником Тальнівської ДПІ, на протязі 5 років працював в Тальнівській ДПІ за цивільно-правовою угодою та отримував таку ж саму заробітну плату і відносини прямої організаційної або правової залежності ОСОБА_2 від керівника Тальнівської ДПІ, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень тощо, контролю за їх виконанням в даному випадку відсутні, так як ОСОБА_1 не мала відношення щодо прийняття на роботу ОСОБА_2 , нарахування та виплати йому заробітної плати, відповідно до цивільно-правової угоди, укладеної між ним та Головним управлінням, а підписання акту виконаних робіт є формальною дією, передбаченою вищевказаною цивільно-правовою угодою.
Заслухавши думку  ОСОБА_1 та її захисника Ткаченка О.М., які були присутні в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Тальнівським районним судом та підтримали апеляційні вимоги, просили їх задовольнити, при цьому захисник Ткаченко О.М. зазначив, що у разі, якщо суд дійде висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП, - просив застосувати положення ст. 22 КУпАП; думку прокурорів Криворучка Р.О. та Гречаника Р.І., які заперечили проти задоволення поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Висновок місцевого суду щодо наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП, в діях  ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.
Обґрунтування невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі захисника Ткаченка О.М. є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема: даними протоколу № 34-02/546 від 14.07.2021 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, згідно якого встановлено, що  ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП, та доданими до нього письмовими доказами, які жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Апелянт посилається на те, що місцевим судом не враховано відмінність між реальним і потенційним конфліктами інтересів.
Закон України "Про запобігання корупції" виокремлює два види конфлікту інтересів:
- потенційний конфлікт інтересів - у особи наявний приватний інтерес у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;
- реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Однак, незалежно від того - який виник конфлікт інтересів, особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно, що передбачено п.2 ч.1 ст. 28 ЗУ "Про запобігання корупції".
Під час апеляційного розгляду апелянтом надано витяг з відправлених повідомлень електронною поштою, згідно якого  ОСОБА_1 ніби-то надсилала на електронну адресу ОСОБА_5 повідомлення про наявність у неї конфлікту інтересів, яке адресоване начальнику ГУ ДПС у Черкаській області.
Однак, посилання апелянта на вказаний витяг є неспроможним, оскільки вони спростовуються поясненням ОСОБА_1 від 14.05.2021, яке адресоване начальнику ГУ ДПС у Черкаській області, в якому ОСОБА_1 вказує про те, що нею не повідомлялося про наявність у неї потенційного чи реального конфлікту інтересів щодо її чоловіка ОСОБА_2 . Крім того, на запит Черкаської обласної прокуратури ГУ ДПС у Черкаській області в своєму листі зазначило аналогічні обставини щодо відсутності повідомлень ОСОБА_1 про наявність у неї конфлікту інтересів щодо її чоловіка ОСОБА_2 .
Таким чином, вважаю, що в  ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки остання, перебуваючи на посаді начальника Тальнівської ДПІ, не повідомила про наявність у неї конфлікту інтересів, та підписала акт виконаних робіт № 11/23-00-62-067 з ОСОБА_3 , який є її чоловіком.
Апеляційний суд вважає, що при накладенні на  ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст. 172-7 КУпАП, судом першої інстанції не було у повній мірі враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкоди й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам. 
Апеляційний суд враховує характер вчиненого  ОСОБА_1 правопорушення та конкретні обставини справи, а саме те, що:
- договір цивільно-правового характеру №154 від 06.04.2021 було укладено між Головним управлінням ДПС у Черкаській облті та ОСОБА_2 , а не між безпосередньо Тальнівською державною податковою інспекцією, начальником якої є  ОСОБА_1 ;
- ОСОБА_2 до призначення його дружини  ОСОБА_1 на посаду начальника Тальнівської ДПІ на протязі 5 років працював в Тальнівській ДПІ за цивільно-правовою угодою, і отримував аналогічну грошову винагороду;
- грошова винагорода, згідно умов договору цивільно-правового характеру №154 від 06.04.2021, виплачувалася ОСОБА_2 безпосередньо Головним управлінням ДПС у Черкаській області на підставі акту приймання передачі наданих послуг, який підписується начальником Тальнівської ДПІ.
Крім того, в матеріалах справи відсутні дані про те, що діями  ОСОБА_1 спричинено значну шкоду та завдано збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам. 
Апеляційним судом відкладалося слухання справи у зв`язку з тим, що  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 захворіли на COVID-19. Внаслідок ускладнень від коронавірусної хвороби ОСОБА_2 помер.
Враховуючи вищевикладене, дані , які позитивно характеризуть ОСОБА_1 , і яка до адміністративноі відповідальності раніше не притягувалась,  вважаю, що на підставі ст. 22 КУпАП її слід звільнити від адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-7 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.
Тому, постанову Городищенського районного суду Черкаської області від 20.09.2021 слід змінити, виключивши з мотивувальної та резолютивної частини постанови посилання суду про: накладення на  ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст. 172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн., та стягнення з  ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору. Звільнити  ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-7 КУпАП за малозначністю, обмежитись усним зауваженням. В решті постанову Городищенського районного суду Черкаської області від 20.09.2021 – залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Ткаченка О.М. – задовольнити частково.
Постанову Городищенського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2021 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-7 КУпАП – змінити.
Виключити з мотивувальної та резолютивної частини постанови посилання суду про: накладення на  ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст. 172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн., та стягнення з  ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.
Звільнити  ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-7 КУпАП за малозначністю, обмежитись усним зауваженням.
В решті постанову Городищенського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2021 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка