УХВАЛА

15 листопада 2021 року 
Київ
справа №480/4828/20
адміністративне провадження №К/9901/38823/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Желєзного І.В.,
суддів: Берназюка Я.О.,  Коваленко Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради
на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року
та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року 
у справі № 480/4828/20
за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради 
до Управління Держпраці у Сумській області, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , 
про визнання протиправним та скасування припису,
УСТАНОВИВ:
У 2020 році Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Сумській області, у якому просило визнати протиправним та скасувати припис відповідача № СМ 12681/183/АВ/П від 24 липня 2020 року «Про усунення виявлених порушень».
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано п. 3 припису № СМ 12681/183/АВ/П від 24 липня 2020 року «Про усунення виявлених порушень». У задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 припису № СМ 12681/183/АВ/П від 24 липня 2020 року «Про усунення виявлених порушень» відмовлено.
Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями позивачем направлено до Верховного Суду касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду від 11 жовтня 2021 року поновлено строк на касаційне оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року у справі № 480/4828/20. Касаційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року у справі № 480/4828/20 -  повернуто особі, яка її подала.
22 жовтня 2021 року позивачем повторно направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року у справі № 480/4828/20.
Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам ст. 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) колегія суддів приходить до висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Приписами пп. 1-4 ч. 4 ст. 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
У разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 4 ст. 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі п. 2 ч. 4 ст. 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у ч. ч. 2 і 3 ст. 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
В касаційній скарзі скаржник посилається на висновки Верховного Суду, висловлені у постанові від 17 липня 2019 року у справі №810/719/18 та зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питань застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 Кодексу законів про працю України.
Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на правові позиції Верховного Суду, які висловлені у постанові від 17 липня 2019 року у справі №810/719/18, оскільки предмет спору у вищезазначених справах не відповідає предмету спору цієї справи.
Посилання скаржника на відсутність висновку Верховного Суду щодо питань застосування норми права у подібних правовідносинах є необґрунтованим, оскільки Верховний Суд неодноразово висловлював правову позиції щодо питань застосування норми права у подібних правовідносинах (ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 Кодексу законів про працю України).
Крім того, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради не зазначає, який саме висновок має бути сформовано Верховним Судом у спірних правовідносинах щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а Верховним Судом самостійно не встановлено, що у судовій практиці, яка склалася у подібних правовідносинах, існують підстави, які б вказували на наявність проблеми, що може бути вирішена, шляхом формулювання нової правової позиції.
Водночас, скаржнику необхідно врахувати, що підстави касаційного оскарження, передбачені п.п. 1 та 3 ч. 4 ст. 328 КАС України щодо застосування одних і тих самих норм права є взаємовиключними.
Верховний Суд не має самостійно визначати підставу для касаційного оскарження судових рішень, а таку підставу має вказувати заявник касаційної скарги з одночасним наведенням підстави касаційного оскарження з огляду на обставини справи та висновки судів попередніх інстанцій.
Отже, у касаційній скарзі не обґрунтовано наявності підстав касаційного оскарження згідно з ч. 4 ст. 328 КАС України.
Відповідно до ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 330 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу, а саме така касаційна скарга залишається без руху.
Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків касаційної скарги особі, яка її подала, шляхом надання до суду обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження згідно з ч. 4 ст. 328 КАС України.
У випадку неусунення недоліків касаційної скарги, така буде повернута особі, яка її подала, відповідно до п. 1 ч.4 ст. 169 та ч. 2 ст. 332 КАС України. 
Керуючись ст. ст. 169, 328, 330, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Залишити без руху касаційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року у справі № 480/4828/20 за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради  до Управління Держпраці у Сумській області,  третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування припису.
Надати скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач                                                                                              І. В. Желєзний
Судді                                                                                                                   Я. О. Берназюк
                                                                                                                                                                                                               Н. В. Коваленко